С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
Провадження 2-з/760/914/21
У Х В А Л А

І. Вступна частина

08 жовтня 2021 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Коробенко С.В. розглянув заявуПозивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскорм», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та повернення майна.

ІІ. Описова частина

В провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскорм» про стягнення заборгованості та повернення майна.

Згідно із останньою редакцією позовних вимог майнові претензії Позивача до ТОВ «Агроскорм» становлять суму в розмірі 542007,97 гривень.

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року було частково задоволено заяву Позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскорм» (в межах суми 166 906,27 гривень), які містяться на визначеному переліку рахунків в банківських установах.

06 вересня 2021 року Позивач ОСОБА_1 подав ще одну заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі рахунки Відповідача, посилаючись на те, що розмір його позовних вимог збільшився, а також на те, що Відповідач відкриває нові банківські рахунки, у зв`язку з чим попередня ухвала є неефекттвною.

Заявник наполягає на тому, що накладення арешту на грошові кошти на усіх виявлених банківських рахунки Відповідача, сприятиме запобіганню порушення прав Позивача на час вирішення спору в суді та у разі задоволення позову - забезпечить можливість його виконання.

Крім того, враховуючи, що Відповідач схильний приховувати належні йому грошові кошти та рахунки, Позивач просить накласти арешт в межах суми позовних вимог на рухоме і нерухоме майно Відповідача, заборонивши йому відчужувати його.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із пунктом 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості, і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору у даному провадженні, окрім іншого, є заборгованість Відповідача, розмір якої, згідно з останньою редакцією позовних вимог, становить 542007,97 гривень, що є значною сумою.

Встановлено, що ухвалою суду від 08.09.2020 вже було накладено арешт на грошові кошти, які перебувають на переліку банківських рахунків Відповідача, проте, як вбачається із заяви Позивача, ТОВ «Агроскорм» ухиляється від її виконання, відкриваючи нові банківські рахунки. Крім того, за час перебування справи в суді, розмір заборгованості, яку Позивач просить стягнути з Відповідача, збільшилася утричі, що свідчить про неефективність ухвали про накладення арешту на кошти в межах суми 166906,27 гривень.

Відтак, обгрунтованою, на думку суду, є заява про накладення арешту на грошові кошти Відповідача в межах ціни позову. Крім того, суд вважає можливим задовольнити клопотання Позивача про арешт майна Відповідача вартістю в межах 542007,97 гривень, оскільки такий захід також забезпечуватиме можливість виконання можливого рішення у випадку задоволення позову.

Даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими ним позовними вимогами, не порушує прав власника на володіння та користування своїми рахунками та майном, в той час як ризик виведення коштів в межах суми заборгованості та відчуження належного ТОВ «Агроскорм» майна ставить під загрозу виконання рішення суду у разі задоволення позову.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 353, 354 ЦПК України, суд ухвалив:

1.Заяву задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскорм» (в межах суми 542007,97 гривень), які містяться на рахунках цього товариства в банківських установах або в інших фінансово-кредитних установах , за винятком коштів, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів, передбачених чинним законодавством.

Накласти арешт на рухоме і нерухоме майноТовариства з обмеженою відповідальністю «Агроскорм» в межах вартості майна, що дорівнює 542007,97 гривень, заборонивши товариству його відчуження.

2.Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

3.Строк пред`явлення ухвали до виконання - 3 роки.

4.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскорм», адреса: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, оф. 804, .

Суддя: