ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року

м.Суми

Справа №587/603/21

Номер провадження 22-ц/816/1414/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрокредит»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2021 року в складі судді Бичкова І.Г., ухваленого в м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у квітні 2021 року, ТОВ «Центрокредит» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту №МК-5-0 від 14.05.2019 року у розмірі 21144,00 грн, вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2019 року ОСОБА_1 авторизувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Центрокредит» та оформила заявку на отримання кредиту №МК- 7. Того ж дня ТОВ «Центрокредит» було погоджено ОСОБА_1 заявку на отримання кредиту та розміщено в особистому кабінеті оферту. ОСОБА_1 ознайомилась та прийняла оферту шляхом надсилання електронного повідомлення ТОВ «Центрокредит», підписаного одноразовим ідентифікатором PU 154770, в результаті чого між ТОВ «Центрокредит» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання кредиту №МК-5-0 від 14.05.2019 року. Однак, ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «Центрокредит» не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не сплачує.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центрокредит» заборгованість за договором про надання кредиту № МК-5-0 від 14.05.2019 року в розмірі 21144,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центрокредит» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у визначеному законом порядку, умови якого відповідачем належним чином не викопано, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вирішити питання судових витрат.

При цьому вказує, що позивачем не було доведено належними доказами факт підписання договору та додатку відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або за допомогою електронного цифрового підпису, а також не надано доказів, що відповідач отримала та використала одноразовий ідентифікатор. Крім того, відповідач не є власником номеру телефону - НОМЕР_1 , позивачем не надано доказів про отримання та користування кредитними коштами.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Центрокредит» надає фінансові послуги на підставі ліцензії, виданої Нацкомфінпослуг згідно розпорядження №2208 від 01.06.2017 року, а саме: на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) - надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Укладення кредитних договорів із споживачами фінансових послуг здійснюється в електронній формі на веб-сайті ТОВ «Центрокредит» https://centro.credit, шляхом вчинення клієнтом певних дій, які свідчать про укладання договору.

З метою отримання фінансових послуг в ТОВ «Центрокредит» ОСОБА_1 зареєструвала на веб-сайті особистий кабінет. 14.05.2019 року ОСОБА_1 авторизувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Центрокредит» та оформила заявку на отримання кредиту №МК- 7. Того ж дня ТОВ «Центрокредит» було погоджено ОСОБА_1 заявку на отримання кредиту та розміщено в особистому кабінеті оферту (договір про надання кредиту №МК- 5-0 від 14.05.2019 року). ОСОБА_1 ознайомилась та прийняла оферту (договір про надання кредиту №МК- 5-0 від 14.05.2019 року) шляхом надсилання електронного повідомлення ТОВ «Центрокредит», підписаного одноразовим ідентифікатором PU 154770, в результаті чого між ТОВ «Центрокредит» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання кредиту №МК-5-0 від 14.05.2019 року.

Відповідно до умов договору №МК-5-0 від 14.05.2019 року кредитодавець надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та у строк: сума кредиту 3 000 гривень 00 копійок; строк платежу 27.05.2019 року, термін користування кредитом 14 календарних днів; плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,9% в день; річна процентна ставка за кредитом складає 693,5%; сукупна вартість кредиту для позичальника, з урахуванням зазначеної в пп. 1.1.3. п.1.1. даного договору складає 3 798 гривень; кредит надається позичальнику без додаткового забезпечення виконання його зобов`язань; у разі укладення договору в електронній формі на сайті кредитодавця кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в пп. 1.1.1. п. 1.1 Договору шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, зареєстровану позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Сплата процентів за користування кредитом та суми кредиту здійснюється відповідно до графіку платежів, що визначається у додатку №1 до цього договору та є невід`ємною його частиною (а.с. 9-11, 14).

Згідно з п. 4.3. договору про надання кредиту у разі прострочення позичальником строку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник самостійно нараховує та сплачує кредитодавцю, на його вимогу, пеню у розмірі 1,1 % від несвоєчасно сплаченої суми (суми кредиту та процентів) за кожен день прострочення. У разі незгоди кредитодавця із здійсненим позичальником розрахунком пені або не здійсненні позичальником самостійного нарахування пені відповідно до умов даного Договору, кредитодавець залишає за собою право самостійно здійснити нарахування пені та вимагати від позичальника її сплати. Нарахування пені здійснюється з урахуванням п. 5 ч. І ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 4.4. договору про надання кредиту сторони дійшли згоди згідно ст.625 ЦК України визначити відповідальність позичальника за порушення грошового зобов`язання, а саме: у випадку прострочення позичальником строку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, визначеного у пп.1.1.2. п.1.1. даного Договору, позичальник на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу (заборгованість) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 693,5 процентів річних від простроченої суми.

14.05.2019 року ТОВ «Центрокредит» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ «ПрватБанк», грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 13).

Відповідно до даного товариством розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 29.03.2201 року становить 21 144,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума боргу по тілу кредиту, 798,00 грн - сума боргу по процентам за користування кредитом за період з 14.05.2019 року по 27.05.2019 року, 1500,00 грн - нарахована на суму заборгованості пеня відповідно до п.4.3. договору; 15 846,00 грн - нараховані на суму заборгованості проценти річних відповідно до п.4.4. договору за період з 28.05.2019 року по 29.02.2020 року (а.с. 15-17).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з пунктів 9.3, 9.4 договору про надання кредиту №МК-5-0 від 14.05.2019 року сторони погодили, що підписання кредитодавцем договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи кредитодавця та факсимільного відтворення печатки кредитодавця, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Зразки аналогів власноручного підпису уповноваженої особи кредитодавця в особі директора Смірнова О.В. та печатки містяться в договорі.

Підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»:

електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру;

електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі;

електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку укладення між сторонами у справі кредитного договору у належній формі та обґрунтованості заявлених сум стягнення, оскільки між ТОВ «Центрокредит» та ОСОБА_1 було укладено такий договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Таким чином, матеріалами даної справи підтверджено, що сторонами договору про надання кредиту №МК-5-0 від 14.05.2019 року в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги не спростовуються протилежного, оскільки у пункті 10 спірного договору зазначені персональні дані ОСОБА_1 (адреса місця фактичного проживання та місця реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта, засоби зв?язку), які могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору.

Доводи скарги про те, що відповідач не є власником номеру телефону - НОМЕР_1 , не заслуговують на увагу, оскільки не доведені у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилення на обставини, які не були враховані при вирішенні справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина