Справа № 417/1065/21
Провадження № 2/417/266/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"19" жовтня 2021 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді - Логвіненка Т.Г.,

при секретарі судового засідання - Білянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу стягнення аліментів, про визнання особи батьком дитини, виключення з актового запису про народження, відомості про особу, як про її батька та внесення змін до актового запису про народження,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу стягнення аліментів, про визнання особи батьком дитини, виключення з актового запису про народження, відомості про особу, як про її батька та внесення змін до актового запису про народження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він з 29.12.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 20.09.2018. Після укладення шлюбу він фактично усиновив (удочерив), доньку відповідачки - ОСОБА_5 . З моменту фактичного всиновлення ОСОБА_5 не називала його батьком, та дружина не заохочувала дитину до порозуміння з ним. Наскільки йому відомо ОСОБА_5 спілкується зі своїм рідним - біологічним батьком ОСОБА_3 05.06.2020 Рубіжанським міським судом видано наказ про стягнення з нього аліментів. На цей час він ніде не працює, та не має постійного доходу. Джерелом для його існування є нерегулярні тимчасові заробітки. За таких умов не має можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5 , які присуджено судом. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, шляхом стягнення аліментів у твердій (фіксованій) сумі - 1000 грн на місяць, визнати ОСОБА_3 батьком дитини - ОСОБА_5 , виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 відомості про ОСОБА_1 як батька дитини та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , зазначивши в графі «батько» ОСОБА_3 , вказавши прізвище дитини « ОСОБА_5 », по-батькові « ОСОБА_5 ».

05.10.2021 відповідачка ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 батьком дитини та виключення з актового запису про народження відомості про ОСОБА_1 та внесення змін до актового запису про народження - визнала в повному обсязі. З приводу позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів просить прийняти рішення відповідності до чинного законодавства.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності з урахуванням позиції викладеної у відзиві на позовну заяву

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву в якій зазначив, що визнає своє батьківство щодо ОСОБА_5 та в зв`язку з цим визнає позовні вимоги щодо визнання його батьком дитини, щодо виключення відомостей з актового запису про ОСОБА_1 як батька дитини та внесення зміни до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, просить розглянути на розсуд суду та розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 29.12.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 29 грудня 2015 року (а.с.6).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2018 р. шлюб між сторонами був розірваний . Рішення набрало законної сили 23.10.2018 р. (а.с.10-11).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 17.05.2016 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 337 (а.с.7).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 5 від 10 вересня 2020 року до актового запису № 337 від 17 вересня 2006 року стосовно ОСОБА_5 внесено зміни до відомостей про визнання батьківства 17 травня 2016 року на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства (8-9).

Згідно копії судового наказу Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.06.2020 у справі № 425/1501/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 травня 2020 року та досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до постанови Пленуму Верховоного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно з підпунктом 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Враховуючи, що відповідачі в частині виключення з актового запису про народження, відомостей про батька, позов визнали, суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження вищевказаних обставин необхідності немає.

Отже, суд приймає визнання відповідачами позову та приходить до висновку, що необхідно виключити запис про позивача, як батька, з актового запису про народження дитини.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною 4ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6Постанови).

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 вважає себе біологічним батьком ОСОБА_5 , що також підтверджує мати дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо визнання батьком дитини ОСОБА_3 та внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5 від 17.08.2006 № 337.

Що стосується зміну способу стягнення аліментів суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

При цьому позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану, а саме те, що він не працює, не має постійного доходу, джерелом його існування є тимчасові заробітки, а тому у нього не має можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі зазначеному у судовому наказі Рубіжанського районного суду від 05.06.2020 ( а.с.12).

Як зазначено вище, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду №539/3532/18 від 24.02.2020 року.

Враховуючи вищенаведене, позов про зміну способу стягнення аліментів не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог, крім того, відповідач як одержувач аліментів не погоджується на зміну способу їх стягнення, відтак суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки відсутня відповідна вимога позивача.

Керуючись ст.ст. 81, 206, 128, 129, 180,192, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу стягнення аліментів, про визнання особи батьком дитини, виключення з актового запису про народження, відомості про особу, як про її батька та внесення змін до актового запису про народження- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виключити з актового запису № 337 від 17.08.2006, який складений відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), відомості про батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 від 17.08.2006 № 337, зазначивши в графі «батько» ОСОБА_3 , вказавши прізвище дитини « ОСОБА_5 », по- батькові « ОСОБА_5 ».

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Г.Логвіненко