РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 рокуКиївський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Паньшиної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Время» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування шкоди-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ПрАТ «Время», в якому просить суд визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача статтю у газеті «Время» за ІНФОРМАЦІЯ_2 з заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3»; зобов`язати відповідача ПрАТ «Время» спростувати не пізніше 30 (тридцяти) днів з дати набрання рішенням суду у цій справі законної сили розповсюджену ним з посиланням на відповідача ОСОБА_2 , як на джерело такої інформації, недостовірну інформацію аналогічним способом - шляхом розміщення резолютивної частини цього рішення на першій сторінці газети "Время"; стягнути з відповідачів в солідарному порядку 2 000 000 грн. моральної шкоди. Також просить поновити позовні строки, оскільки перебував під вартою.

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що 18.10.2019р. його матір`ю ОСОБА_3 під час довгострокового побачення було передано йому газету "Время" за ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 у якій була надрукована стаття "ІНФОРМАЦІЯ_3".

У цій статті ОСОБА_2 та газета "Время" в порушення вимог ст. 3, 24, 34, 62, 68 Конституції України, ст. 201 та 302 Цивільного кодексу та положень ЗУ "Про інформацію" зловживаючи своїм правом на свободу думки і слова, усвідомлюючи наслідки своїх дій поширили у формі фактичних твержень попередньо створену недостовірну інформацію про нього.

Зазначена вище стаття містить недостовірну інформацію у формі фактичних твержень де його названо ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, у вказаній статті задовго до вироку суду однозначно стверджується, що він є винним у інкримінованих йому злочинах і отримає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Поширена в газеті інформація завдала шкоди його особистим немайновим правам у вигляді честі, гідності та ділової репутації. Поширення інформації про приналежність його до руху скінхедів значно зменшило його позитивну соціальну оцінку в очах оточуючих та сприяла негативному сприйняттю його суспільством.

Також зазначає, що він зазнав моральних страждань, внаслідок публікації статті .

Відповідач - ПрАТ «Время», у поданому відзиві та представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи вони не доведені, інформація опублікована в газеті є достовірною, просив застосувати строк позовної давності.

Співвідповідач - - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Ухвалами суду відкрито провадження у справі, задавлено клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, розглянуті відводи, справа призначена до судового розгляду.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в газеті Время за НОМЕР_1, яка належить ПрАТ «Время», опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» . Автором зазначеної статті є ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть ). Стаття надрукована на двох сторінках, оригінал оглянутий під час судового розгляду.

У самій статті іде мова про особу на ім`я ОСОБА_4 та про загибель сержанта міліції ОСОБА_6 . Також в статті зазначені вислови адвоката ОСОБА_7 та керівника УМВС

в м.Харкові ОСОБА_5.

У статтях 28, 68 Конституції України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність.

Разом з тим у статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Враховуючи наведене, беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно з ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 4, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки)

загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч.1, ч.2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви - ч.2 ст. 83 ЦПК України

Виходячи із системного положення наведених норм закону на позивача покладається обов`язок підтвердити доказами заявлені позовні вимоги, які повинні бути подані разом із позовною заявою.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу того що опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2. в газеті Время стаття стосується саме його, оскільки в статті лише зазначено ім`я чоловіка - ОСОБА_4 , прізвище відсутнє, тоді як з урахуванням положень норм ч. 1 ст.4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Крім того, позивачем не наведений конкретний текст неправдивої інформації , яка опублікована в статті , хоча стаття є досить великого змісту, розміщена на двох сторінках.

В позові та під час судового розгляду позивачем зазначається лише суть недостовірної інформації яка міститься в статті - що його віднесли до прихильника руху скінхедів , що його визнали винуватим до ухвалення вироку суду, однак відповідного тексту не наведено.

Відсутні докази порушення опублікованою статтею честі, гіднодності та ділової репутації позивача .

Позивач посилається на те, що поширена інформація значно зменшила його позитивну соціальну оцінку в очах оточуючих та сприяла негативному сприйняттю його суспільством, однак доказів цього не надає.

Докази того, що позивач взагалі колись працював або виконував якісь громадські чи інші обов`язки, які створили про нього певну ділову репутацію також суду не надані..

При цьому суд наголошує, що саме у позовній заяві повинні бути викладені факти порушень, в чому вони полягають, посилання на докази, які це підтверджують та такі докази повинні бути надані суду.

Окрім копії самої газети із опублікованою статтею та що позивач перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а також аркуш паперу з надрукованим текстом, який в розумінні ст.ст.77, 78, 95, 100 ЦПК України не є належним та допустим доказом (а.с.10), суду в обґрунтування заявлених вимог нічого не надано. Враховуючи, відсутність порушення особистих немайнових прав позивача, відсутності доказів в обґрунтування заявлених вимог, підстави для задоволені позовних вимог про визнання інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди - відсутні.

Крім того, суд зазначає, що виходячи із загальних засад відшкодування моральної шкоди при поширені недостовірної інформації моральна шкода стягується із осіб з урахуванням ступеня вини кожного та не підлягає стягненню в солідарному порядку, як заявлено позивачем .

Підстав для застосування строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки в даному випадку позивачем не доведено порушення його прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 89, 95, 100, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Время» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.