РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі- позиват, АТ «ПриватБанк», Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі-відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 20.06.2013 у розмірі 27542,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 20.06.2013. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач був проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивачем на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22500,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою позивача. Свої зобов`язання за Договором позивач виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач взяті зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим станом на12.05.2021 за ним мається заборгованість у розмірі 27542 грн.41 коп., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту -21491.12 грн., в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 21491.12 грн., заборгованість за простроченими відсотками-6051.29 грн.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова суду від 01.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у встановлені судом строки подав відзив на позовом, зі змісту якого вбачається що він визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16565 грн. Разом з цим, заборгованість в розмірі 10976 грн.71 коп. за відсотками за користування коштами не визнає, оскільки у анкеті-заяві позичальника від 20.06.2013 процентна ставка не зазначена. Позивачем не надано суду жодних доказів того, що саме долучений до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», а отже те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштиів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користувавання кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах в порядках нарахування. З огляду на зазначене прохав суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в розмірі 10976 грн.71 коп. та стягнути на його користь з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3300 грн.

Представником позивача у встановлені судом строки поштовим звязком подано відповідь на відзив, в якій просить суд не брати до уваги обставини, викладені відповідачем в своєму відзиві та заявлений банком позов задовольнити в повному обсязі. Позивач вважає, що проценти з відповідача стягуються на законних підставах, бо він користувався кредитними кошами, про що останній не заперечує, та за порушення відповідачем зобов`язань за договором. До позовної заяви долучено «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлену поточну процентну ставку. Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що свідчить про те, що він знав умови кредитування та визнав свої зобов`язання за кредитом.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги він підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи за його відсутності з винесенням заочного рішення по справі.

Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права та взаємовідносини між сторонами, учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, ухваливши рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н на підставі заяви від 20.06.2013, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчить підписана останнім Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У анкеті-заяві від 20.06.2013 зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку по картці «Універсальна», про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до умов кредитувавння з використаннячм кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборнгованості) з 01.09.2014- 2.9 %., а з 01.04.2015-3.6%.

В межах розгляду справи встановлено та не оспорювалось відповідачем, що на підставі кредитного договору від 20.06.2013, відповідач отримав 7 кредитних карток «Універсальна».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що сторонами було погоджено умови кредитного договору від 20.06.2013, в тому числі щодо нарахування та сплати процентів за користування грошовими коштами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредитта сплатити проценти (частина1 статті1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ізчастиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , останній користувався кредитною карткою, знімаючи готівкові кошти та поповнюючи їх готівкою, купував товари тощо.

Зазначений факт не оспорюється відповідачем.

Відповідно до данних, які містяться у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договром, Банк нараховува відповідачу проценти за користування грошовими коштами в період з 23.02.2017 по 01.09.2017 за ставкою 3.6 %, а з 14.09.2017 по 12.05.2021- за ставкою 3.5 %, що відповідає умовам договору щодо нарахування та сплати процентів. За період з 23.02.2017 по 12.05.2021 за відповідачем числиться заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21491.12 грн., та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6051.29 грн.

Крім того, суд зазначає, що в період з 01.05.2017 по 12.05.2021 відповідач частково сплачував позивачу відсотки за користування грошовими коштами за встановленою у кредитному договорі від 20.06.2013 ставкою, що також спростовує заперечення відповідача про його необізнаність з умовами договору в частині процентної ставки, яка підлягає сплаті за користування грошовими коштами.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, те що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2013 у розмірі 27 542, 41 грн., а саме: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21491.12 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6051.29 грн.

Відповідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволеня позову.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 20.06.2013 у розмірі 27 542 (двадцять сім тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 ( дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» , юридична адреса: 01001, м.Київ, вул. Грушевського,1Д, адреса для листування: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299, рах. № НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 23.10.2021

Суддя С.М. Лисиченко