ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-з/753/265/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в межах виконавчого провадження №66886813, з примусового виконання виконавчого напису №7352 від 28 січня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості у розмірі 11758,73 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що постановою державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сапожко Оксаною Миколаївною відкрито виконавче провадження №66886813. Зазначена постанова винесена на виконання оспорюваного виконавчого напису від 28 січня 2019 року №7352, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості у розмірі 11758,73 грн.

Заявник вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 28 січня 2019 року №7352, на підставі якого відкрито виконавче провадження, вчинено приватним нотаріусом з порушенням законодавства України. Примусове виконання зазначеного виконавчого напису до ухвалення рішення по суті спору порушує права позивача, а невжиття таких заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Отже, заявником, як боржником виконавчого провадження, в судовому порядку має намір оскаржуватися виконавчий документ, що є прямою підставою для прийняття рішення про забезпечення позову в порядку п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи підстави і предмет позову, з яким має намір звернутися заявник та надання нею достатніх для цієї стадії судового розгляду доказів, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись стст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення в межах виконавчого провадження №66886813, з примусового виконання виконавчого напису №7352 від 28 січня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості у розмірі 11758,73 грн.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», код в , адреса: Київська обл.. м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-А, оф. 203.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.