Провадження № 2/235/1484/21
Справа № 235/4176/21
20 жовтня 2021 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку по аліментам станом на 01.05.2021 року заборгованість боржника по аліментам становить 53 505,97 грн. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 800 грн вказана сума на даний час є замалою, витрати з віком сина значно зросли.
На підставі наведеного просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2009 року на утримання сина з 800 грн до 2000 грн з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини (а.с.1-2).
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не повідомив про причини неявки, у встановлений судом строк відзив не надав.
Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 4 червня 2005 року, який рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2012 року було розірвано (а.с.9).
Від шлюбу з ОСОБА_2 позивач має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2009 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-4).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до копії довідки від 15.09.2021 року, наданої ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує заняття з англійської мови, мати ОСОБА_1 оплачує всі заняття. Згідно копій квитанцій до прибуткового касового ордера ОСОБА_1 оплачено ФОП ОСОБА_4 за додаткові зайняття 06.01.2021р. - 600 грн, 26.01.2021р. - 480 грн, 26.02.2021р. - 480 грн, 29.03.2021р. - 480 грн, 29.04.2021р. - 600 грн, 29.08.2021р. - 480 грн.
Згідно копії довідки Шевченківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 33 від 15.09.2021 № 31 ОСОБА_3 , 2006р.н., навчається в 10 класі та харчується в закладі за власні кошти, що в середньому становить 700 грн на місяць.
З копії квитанції про оплату № 97853163 від 21.07.2021 року вбачається, що позивачем сплачено ПО ППВПУ ПрАТ ШУ «Покровське» 2 940 грн за часткове відшкодування за путівку в ДОЛ Бригантина 01.08.
Позивачем надано копії товарних чеків б/н від 03.08.2021, 09.08.2021, 25.08.2021, за якими нею придбано шкільні товари на загальну суму 3 130 грн.
Згідно довідки Єнакіївського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 52095700/10 від 01.06.2021 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.05.2021 складає 53 505,97 грн (а.с.5).
Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2 395 грн. Аліменти, які на даний час отримує позивачка складають 800 грн, що значно менше ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, позивач посилалася на те, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини.
Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16.09.2020р., винесеної у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460 св 20).
Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що матеріальний стан позивача змінився, що є підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
На підставі наведеного позов підлягає задоволенню частково. Позов в частині зміни розміру аліментів від дня пред`явлення позову задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ст.191 ЦПК України від дня пред`явлення позову можливе присудження аліментів за рішенням суду, а таке присудження вже мало місце рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2009 року.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Відповідно до ст.ст.181, 192 СК України, керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2009 року.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позову відмовити.
Припинити стягнення аліментів за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2009 року, ухваленому у цивільній справі № 2-4469/09, відкликавши з органу або особи, які здійснюють примусове виконання рішення, виконавчий лист, виданий на виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2009 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко