Єдиний унікальний номер справи 2-338/11
Номер провадження 6/333/124/21
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стоматова Е.Г., за участі секретаря судового засідання Артеменко А.М., представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованих осіб адвоката Кукурудз Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для їх пред`явлення до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчих листів про справі № 2-338/11 пор стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором в сумі 354 649,30 грн., державне мито в сумі 1 700, 00 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн. ; поновити термін для пред`явлення до виконання вищевказаних виконавчих листів.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 20 січня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі № 2-338/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорiзьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ №502 від 06.04.2011 року тип товариства змінено з Відкритого на Публічне, Постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 року тип товариства змінено з Публічного на Приватне) заборгованості за кредитним договором в сумі 354 649,30 грн. та державне мито в сумі 1 700.00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн.

Рiшення набрало законної сили 01.02.2011 року. Виконавчі листи видані11.05.2011 року.

Виконавчі документи разом із заявами про відкриття виконавчих проваджень були пред`явлені на виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

06.07.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27378955 стосовно боржника ОСОБА_3 ..

06.07.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27378989 стосовно боржника ОСОБА_2 ..

Також, 19.10.2011 року державним виконавцем оголошено в розшук рухоме майно боржника ОСОБА_2 транспортний засіб CHEVROLET EPICA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цього ж дня винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Оскільки стягувачу не було відомо про стан виконавчих проваджень, у зв`язку з чим на адресу Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) були направленi вiдповiднi запити № 107.20/2-1809/56209. № 107.20/2-1810/56219 від 20.08.2020 року та № 107.20/2-2511/75391 від 12.11.2020 року.

щодо боржника ОСОБА_2 ..

У відповідності до листа начальника Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шабали I.B. № 60495 вiд 18.09.2020 року встановлено, що виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_2 перебував на виконанні з 06.07.2011 року по 30.12.2011 року, після чого 30.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно на виконання до відділу ДВС виконавчий документ не надходив, надати більш детальну інформацію щодо стану виконавчого документу немає можливості, зв`язку із знищенням виконавчого провадження.

щодо боржника ОСОБА_3 ..

У відповідності до листа начальника Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шабали I.B. № 67717 вiд 19.11.2020 року встановлено, що виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_3 перебував на виконанні 06.07.2011 року по 30.11.2011 року, після чого 30.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно на виконання до відділу ДВС виконавчий документ не надходив, надати більш детальну інформацію щодо стану виконавчого документу немає можливості у зв`язку із знищенням виконавчого провадження.

Виконавчі документи стосовно боржникiв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були втрачені при пересилці з органу ДВС до стягувача. Заборгованість за рішенням суду станом на теперішній час не погашено.

На теперішній час отримати більш детальну інформацію щодо реального повернення державним виконавцем виконавчого документа або ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження немає можливості у зв`язку із знищенням архіву виконавчих проваджень та Журналів загальної вхідної/вихідної кореспонденції.

Крім того, термiн пред`явлення виконавчого листа до виконання 01.02.2012 року закінчився, при цьому Банк вважав, що на підставі вищевказаного виконавчого листа триває виконавче провадження, тобто термiн пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої станції.

Згідно п. 17.4. Розділу «Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рiшення іменем України. Судове рішення с обов`язковим до виконання.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Отримання дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення надасть Банку можливість стягнути з боржника суму заборгованості та погасити заборгованість, за кредитом. На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити заяву.

08 квітня 2021 року у судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду відзив на заяву, в якій зазначила, що, 11.05.2011 року у поточній справі були видані виконавчі листи про примусове виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя вiд 20.01.2011 року, які згодом були пред`явленi до виконання до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя і 06.07.2011 р. були відкриті виконавчі провадження: №27378955 (боржник - ОСОБА_3 ) та №27378989 (боржник - ОСОБА_2 ). 30.12.2011 р. державним виконавцем Бородавком Е.В. у кожному з виконавчих проваджень було видано постанови про повернення стягувачеві виконавчих документів без виконання та встановлено строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до 13.12.2013 р. Повторно зазначені виконавчі листи до стягнення не пред`являлися. Заборгованість за ними не погашена.

Заявник стверджує, що листи були втрачені при пересилці на шляху ДВС до нього. Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не заличено, а тому суддя підповідно до ст. 89 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Заявник не наводить конкретних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які, на його думку, були б поважними. Його аргументи зводяться до того, що виконавчі листи з невідомих причин втрачено (заявник припускає, що це сталося в процесі доставлення поштою після їх повернення органом ДВС стягувачеві, проте жодних доказів на підтвердження свого припущення не наводить), причому до серпня 2020 р. він вважав, що виконавче провадження щодо їх примусового виконання досі триває. Сукупність цих обставин, на його думку, має бути достатньою для визнання причини пропущення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання поважною. Вiдповiдно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та iншi документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам iз супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 4. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, е позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом троків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, відсутність у стягувача інтересу щодо перебігу виконавчого провадження після спливу 6 місяців від дати його відкриття (враховуючи, що стягувач с юридичною особою державної форми власності), що тривало майже 10 років, свідчить про його безпричинну недбалість і байдужість до примусового виконання рішення суду. Оскільки заявник звернувся до суду не зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, а з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, він не може посилатися на порушення державним виконавцем вимог закону (ч. 4 47, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження») щодо строків і способу надсилання виконавчого листа у разі його повернення стягувачеві за відсутності прямих існування таких обставин. Таким чином, презумпція своєчасності і належного способу надіслання виконавчих листів державним виконавцем після винесення постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві заявником не спростована. Будь-яких доказів втрати оператором поштового зв`язку рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, що містило оригінали виконавчих заявник також не надав.

Отже, жодних причин, якi б заслуговували на визнання їх поважними, для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання заявник не навів. Всі повідомлені заявником обставини свідчать лише про нічим не обґрунтовану недбалість та байдужість по виконання рішення у поточній справі, що за жодних обставин не може бути визнано поважною причиною. Отже, водночас не можна стверджувати про таку саму байдужість заявника до боргу відповідачів у спірних відносинах, та про бездiяльнiсть заявника питання повернення стягнутої судом у межах цієї справи заборгованості. Так, 16.01.2014 р. до Комунарського районного суду м. Запорiжжя надійшла позовна заява ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 , яка діє від власного iменi та представляє інтереси сина ОСОБА_5 , треті особи: Управління державної міграційної служби України в Запорiзькій області, Служба (управління) у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. Ухвалою від 06.02.2014 р. у справі № 333/299/14-ц зазначену позовну заяву повернуто позивачу, 14.02.2014 р. заявник повторно звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 03.03.2014 р. було відкрито провадження у справі №333/1013/14-ц. Розмiр заборгованості був обґрунтований позивачем посиланням на рiшення від 20.01.2011 р. у поточній справі. Згодом у справі No333/1013/14-ц ОСОБА_2 був заявлений зустрiчний позов про визнання недійсним іпотечного договору. Рiшенням вiд 24.04.2014 р. у справі №333/1013/14-ц. у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрiчний позов задоволено. Визнано недійсним іпотечний договiр, укладений 17.04.2008 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України». Рiшенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.06.20214 р. у справі №22 ц/778/2555/14 з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорiзької області від 17.07.2014 р. рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя вiд 24.04.2014 р. скасовано, ухвалено нове рiшення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» - задоволено: в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №2851 вiд 17.04.2008 р., укладеним мiж ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 , яка станом на 01.12.2013 р. становить 492407,14 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,2 м?, житловою площею 29,5 м?, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1995 року , зареєстрованого Запорізькою Товарною біржею «Торг-Інвест», реєстраційний Н-1260, шляхом продажу її з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рiвнi, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцiнки, проведеноi суб`єктом оцiночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено ОСОБА_2 i ОСОБА_5 iз зазначеноi квартири зi зняттям їх з реєстраційного обліку в Управлінні міграційної служби Запорiзької області. У задоволенні зустрічного позову визнання договору про іпотеки недійсним вiдмовлено.

Проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 р. у справі №6-28293св14 рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.06.2014 р. скасовано, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2014 р. залишено в силі.

Постановою Верховного Суду України від 04.03.2015 р. у справі № 6-8цс15 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про перегляд ухвали Вашого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 року відмовлено.

У спірних відносинах заявник не втратив інтерес до погашення цього боргу, але обрав альтернативний шлях задоволення своїх позовних вимог, що виникли з договору відновлювальної кредитної лінії № 2851 від 17.04.2008 р.: замість того, щоб домагатися договору примусового стягнення боргу на підставі рішення суду від 20.01.2011 року, ухваленого в поточній справі, заявник вирішив звернутися стягнення на предмет іпотеки, кою були в забезпеченні зобов`язання з договору відновлювальної кредитної лінії, а вказане рішення суду використав просто як преюдиційний доказ наявності і розміру боргу, для погашення якого намагався звернути стягнення на предмет іпотеки.

Реалізуючи свiй намiр, заявник звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та про виселення всіх мешканців з приміщення, що було предметом іпотеки. У такому разі потреби у виконавчих листах у поточній справі заявник більше не відчував. Окремо слід звернути увагу, що позов у справі № 333/1013/14-ц уже був заявлений за межами строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих у поточній справі: позов подано 14.02.2014 р., а строк пред`явлення до виконання виконавчих листів сплив 13.12.2013. Отже, з моменту скасування рішення Апеляційного суду Запорізької області Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі 333/1013/14-ц заявник втратив останню можливість отримати задоволення своїх вимог, що ґрунтувалися на договорi відновлюваної кредитної лінії №2851 від 17.04.2008 р., яка не була ому повернута Верховним Судом України. Причому на той час вiн вже не міг скористатися виконавчими листами, виданими у поточній справі, оскільки строк їх пред`явлення до виконання давно сплив.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона вiдповiдає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено: 4) ця обставина підтверджується належними i допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для вчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача. За таких умов причина пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих у поточній справі, не може бути визнано поважною. В задоволені заяви про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, відмовити.

10 червня 2021 року на адресу суду від представника заявника надійшла відповідь на відзив на заяву, в якій зазначено, що доводи ОСОБА_4 викладені у відзив на заяву АT «Ощадбанк» про те, що виконавець мав виконати виконавчий документ на протязі шестимісячного та в результаті або закінчити виконавче провадження або повернути виконавчий документ стягувачу, вважають такими, що не відповідають дійсності, оскільки на практиці, нажаль, були часті випадки порушення державними виконавцями норм Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 2016 року) в частині порушення строків на виконання, в результаті чого виконавчі документи перебували на виконанні у відділах ДВС роками. Окрім цього, у випадку направлення виконавчого документу на адресу стягувача, державний виконавець був зобов`язаний надсилати вказані документи виключно рекомендованою поштою з повідомленням про отримання.

Відповідно до листів начальника Комунарського відділу ДВС у Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шабали I.B. № 60495 від 18.09.2020 року та № 67717 вiд 19.11.2020 року не було зазначено про те, що виконавчі документи стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені на адресу стягувача рекомендованою кореспонденцією та не надано доказів їх отримання представниками АТ «Ощадбанк».

Також, вважають необґрунтованим твердження зацікавленої особи_1 про те, що оскільки заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення, то не може посилатися на порушення державним виконавцем вимог закону. У заяві АТ «Ощадбанк» не було зазначено про порушення з боку державного виконавця вимог законодавства, в тому числі ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче впровадження», а лише висловлено припущення, що виконавчі документи стосовно боржникiв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були втрачені при пересилці з органу ДВС до стягувача. Що стосується звернення АТ «Ощадбанк» в 2014 році з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_6 та виселення, пояснюю наступне. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованостi за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника i припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити своi вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Таким чином двi рiзних цивільних справи (два окремих рішення суду), з різними предметами позову не мають жодного відношення один до одного, тому посилання ОСОБА_2 про те, що заявник подавши позов про звернення стягнення не відчував більше потреби у виконавчих документах про стягнення боргу не відповідає дійсності. Враховуючи все вищевикладене, вважають, що заява АТ «Ощадбанк» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення підлягаю повному задоволенню.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 вересня 2021 року було витребувано від Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) копії виконавчих проваджень № 27378955 та № 27378989.

22 вересня 2021 року на адресу суду від Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) надійшла відповідь на запит, в якому зазначено, що результатами перевірки автоматизованої Системи виконавчого провадження (ВП-спецрозділ) встановлено, що перебувало виконавче провадження № 27378955 по виконанню виконавчого листа вiд 11.05.2011 року № 2-338 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 354 649,3 грн.. 06.07.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття з накладенням арешту на майно боржника. 28.11.2011 року виконавчий документ був повернутий стягувачеві з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, що діяла на той період) Виконавче провадження № 27378989 по виконанню виконавчого листа від 11.05.2011 № 2-338 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 354649,3 грн., перебувало на виконанні в період з 06.07.2011 року по 30.12.2011 рік. Аналізуючи Витяг з ВП спецрозділ встановлено, що державним виконавцем 06.07.2011 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 19.07.2011 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору, 19.10.2011 року винесена постанова про розшук транспортного засобу, в результаті чого 19.10.2011 року виконавче провадження було зупинено з підстав п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» 30.12.2011 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Тобто оригінали вищезазначених виконавчих документів направлялись стягувачу на адресу зазначену у виконавчому документі. На даний час виконавче провадження строки зберігання якого закінчилися знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 вiд 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України п. 9.9. «строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рiк. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який йде за роком завершення їх діловодством. Тому надати будь-які підтвердження саме направлення документи стягувачу не виявляється можливим.

У судовому засіданні представник заявника підтримала доводи наведені в обґрунтування заяви та у відповіді на відзив на заяві, просила заяву задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник заінтересованих осіб підтримав доводи наведені в обґрунтування відзиву на заяву та просив суд відмовити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Комунарським районним судом міста Запоріжжя від 20 січня 2011 року позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України в особi фiлiї - Запорізьке управління суму заборгованості за договором відновлюваноi кредитної лiнії № 2851 вiд 17.04.2008 p. у розмiрi -354 649,30 гривень та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати, а саме: державне мито у розмiрi 1 700,00 гривень та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень. /а.с. 50-51/

11 травня 2011 року видано виконавчі листи.

Відповідно до ст..22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 04.06.2011 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становив 1 рік.

04.07.2011 року було пред`явлено виконавчі листи до виконання.

06.07.2011 року головним державним виконавцем Бородавко Е.В. було відкрито виконавче провадження № 27378955 (боржник: ОСОБА_3 ) та № 27378989. (боржник: ОСОБА_2 )

У виконавчому провадженні № 27378955, 28.11.2011 року постановою державного виконавця Бородавко Е.В. було повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Строк повторного пред`явлення: 28.11.2012 року.

У виконавчому провадженні № 27378989, 30.12.2011 року постановою державного виконавця Бородавко Е.В. було повернуто виконавчий документ на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). Строк повторного пред`явлення: 13.12.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник АТ «Ощадбанк» звертався 20.08.2020 року, 12.11.2020 року (повторно) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із запитами про рух виконавчих проваджень № 27378955, №27378989 (а.с.7-9).

18.09.2020 року було надано відповідь начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), банком було отримано 05.11.2020 року та 19.11.2020 року на повторний запит, банком було отримано 04 січня 2021 року.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

З урахуванням того, що строк пред`явлення виконавчого документа перервався 03.01.2013 року, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом трьох років з дня повернення виконавчого листа.

В даному випадку такий строк закінчився у січні 2016 року та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа поза встановлений законом строк у серпні 2020 року.

Разом з тим, пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Як зазначає представник АТ «Ощадбанк» строк було пропущено у зв`язку з тим, що на його адресу виконавчий документ з постановою виконавця про повернення виконавчого листа не надсилався, а на неодноразові звернення представника АТ «Ощадбанк» із запитами про рух виконавчого провадження.

Проте, наведені заявником причини пропуску строку не є поважними та обґрунтованими.

З відповідною заявою до суду про поновлення процесуального строку і видачу дублікату виконавчого листа Банк звернувся лише у березні 2021 року.

Отже, у період строку, протягом якого виконавча служба повинна була виконати судове рішення, ПАТ «Ощадбанк» не вчинено жодних дій щодо розшуку виконавчого листа, отримання його дублікату, повторного пред`явлення до примусового виконання.

Крім того, стягувач, на період виконання рішення суду, не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та самостійно з`ясувати рух виконавчого провадження.

Також з відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області від 17.07.2020 року вбачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у діючій на той час редакції (виконавчий документ повертається якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення), що свідчить про обізнаність стягувача про прийняте державним виконавцем рішення і мав проявити розумну заінтересованість в отриманні відповідного документа і вжити заходи або з його оскарження або повторного пред`явлення до виконання в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Пасивна позиція стягувача на протязі близько 9 років, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи в ході виконання рішення суду, вказують на те, що він не вживав активних дій з реалізації своїх прав стягувача у виконавчому провадженні.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що впродовж тривалого періоду часу Банк байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заявник, подаючи заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання, не дотримався вимог національного законодавства в частині надання відповідних, належних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.260-261,353-355,433, п.17.4 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для їх пред`явлення до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов