Провадження № 2/344/2625/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43 330,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43 330,00 грн. Позовну заяву мотивував тим, що 29 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та АТ СГ ТАС було укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № 074090. 12 грудня 2014 року у м.Чернівці на Калинівському ринку у нього викрали автомобіль марки Mazda 6261985 р.в., н.з. НОМЕР_1 , після чого він викликав наряд міліції, які прибувши на місце події оглянули місце події і вилучили в нього всі документи, які він пред`явив на їхню вимогу в тому числі і договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № 074090, а також ключі від автомобіля. На прохання позивача повернути вилучені документи для того щоб він міг звернутися до страхової компанії в належному порядку, працівниками внутрішніх органів було відмовлено. 13.12.2014 року позивач звернувся до АТ СГ ТАС із заявою про настання страхового випадку. Листом від 26.02.2015 року йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі на підставі несвоєчасного звернення до страхової компанії за відшкодуванням. Просить постановити рішення, яким стягнути з АТ СГ ТАС на його користь страхову виплату в смі 43 330 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 вересня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ПАТ Страхова група ТАС на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 43 330 грн. (а.с.34-36, т.1).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року задоволено частково касаційну скаргу ПАТ Страхова група ТАС, рішення Івано-Франківського міського суду від 24 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.110-112, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 до ПАТ Страхова група ТАС про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43 330,00 грн залишено без розгляду (а.с.43, т.2).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.03.2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 (а.с.95-96, т.2).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2021 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 листопада 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.109-110, т.2).

08.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Думич О.І. подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила зменшити позовні вимоги у справі та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 32 210, 00 грн. страхового відшкодування, та стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 000, 00 грн., а також сплачений ОСОБА_2 судовий збір та витрати на проведення судової експертизи (а.с.132-133, т.2).

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у візвиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.12-13, т.2)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.3,6,627,629 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та АТ СГ ТАС було укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № 074090, предметом якого є автомобіль марки Mazda 626д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6).

Як вбачається з Полісу № АІ/3527350 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнх транспортних засобів, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн. (а.с.7).

12.12.2012 року в м.Чернівці даний автомобіль було викрадено.

У звязку із викраденням автомобіля ОСОБА_2 звертався із заявою до СВ Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області. Як вбачається із повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви, заява позивача від 12.12.2014 року про незаконне заволодіння транспортним засобом прийнята та зареєстрована в ЄРДР за № 0000642 від 13.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України та розпочато досудове розслідування (а.с.10,11).

Позивач звертався із заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування 13.12.2014 року о 12.53 год., однак листом від 26.02.2015 року йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі на підставі несвоєчасного звернення до страхової компанії за відшкодуванням та ненадання переліку документів із посиланням на п.17.5 та п.19.4 договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 29.10.2014 року, а також ст.26 Закону України Про страхування (а.с.8).

Згідно бюлетеня автотовароведа, ціна продажу транспортного засобу марки Mazda 626 1985 р.в., н.з. НОМЕР_1 становить 43 300 грн. (а.с.9).

ОСОБА_2 звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.20-22).

Відповідно до листа СВ Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 06.07.2015 року № 33/5329, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Mazda 6261985 р.в., н.з. НОМЕР_1 та один ключ визнані речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000642 (а.с.23).

Згідно висновку № 133 від 26.03.2017 року судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості викраденого автомобіля, ринкова вартість транспортного засобу марки Mazda 6261985 р.в., н.з. НОМЕР_1 на момент викрадення (12.12.2014 року) без врахування недоліків технічного стану та з врахуванням середньостатистичного пробігу становить 32 210 грн.(а.с.177-179).

Крім того згідно бюлетеня автотовароведа, ціна продажу транспортного засобу марки Mazda 626 1985 р.в., н.з. НОМЕР_1 становить 32 210 грн. (а.с.170).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №364 (а.с. 63 т. 2).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.03.2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 (а.с.95-96, т.2).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов п. 17.1. Договору: в разі настання події, що заявляється як страховий випадок, Страхувальник зобов`язаний надати Страховику документи згідно з переліком, визначеним в Частині 3 «Опис програм страхування» цього Договору, а також копію Поліса ОСЦПВ .

В п.23.9.3 Частині 3 Договору «Додатково при настанні страхового ризику викрадення Страхувальник зобов`язаний надати Страховику: Довідку про те, що ТЗ поставлений на облік по базах СНД, Інтерпол «Угон» ; Оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ, повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та повний комплект пультів керування системами проти викрадення або ключів від них (якщо такі системи були встановлені), при цьому зазначені документи та/або предмети не надаються якщо: а) вони залучені правоохоронними органами до матеріалів кримінальної справи - з обов`язковим документальним підтвердженням факту вилучення їх у Страхувальника та залучення до справи; б) вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із ТЗ - з обов`язковим відображенням цієї події в постанові міліції про порушення кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння ТЗ».

Відповідно до п.. 19.4. Договору: Несвоєчасне повідомлення (або повідомлення з порушенням умов цього Договору) Страхувальником (Водієм ТЗ, Застрахованою особою або їх уповноваженими представниками) Страховика про настання страхового випадку (крім випадку, коли Страхувальник не мав фізичної можливості своєчасно здійснити це повідомлення виключно за станом здоров`я Страхувальника/Застрахованої особи, що має бути документально підтверджено медичним закладом) або створення Страховикові перешкод у визначенні характеру, причин, обставин та розміру збитків». (а.с.145-152, т.1).

26.02.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_1 , про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування у зв`язку з невиконанням обов`язків, передбачених умовами договору.

За змістом ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує із вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ч.1ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (йогоправонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Законом,який регулює відносини у сфері страхування є Закон України «Про страхування» від 07.03.1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Частиною 2 статті 8 даного Закону визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний: 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначені випадки відмови у страхових виплатах або страховому відшкодуванні.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно п.17.5. Договору: «Ненадання Страховику документів, передбачених цим Розділом Договору протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування».

Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.

Щодо несвоєчасного повідомлення позивачем про настання страхового випадку відповідача, то суд вважає, що таке порушення положень договору страхувальником не перешкодило б страховику переконатися в подальшому, що ця подія є страховим випадком.

Що стосується посилання відповідача на ненадання позивачем протягом 60 днів документів згідно з переліком визначених договором, а саме - оригіналу свідоцтва про реєстрацію автомобіля, повного комплекту оригінальних ключів, то суд вважає таке посилання безпідставним.

Відсутність вказаних документів не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані документи визнані речовими доказами та зберігаються у матеріалах кримінального провадження №0000642, що підтверджується постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.12.2014 року у кримінальному провадженій №0000642, якою визнано речовими доказами та прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000642 наступні предмети: Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 ; Договір страхування №074090; Страховий талон за 2014 рі; Страховий поліс серії АІ 3527350; Брошури документів (повний житло захист); Ключ до замка запалювання автомобіля марки «MAZDA 626» сірого кольору, 1985 року випуску із державними номерними знаками НОМЕР_1 (в одному екземплярі) (а.с.137-138,т.2).

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи, що внаслідок викрадення транспортного засобу настав страховий випадок, у відповідача наявний обов`язок по здійсненню виплати страхового відшкодування страхувальнику, адже підстави для відмови у його здійсненні на підставі Договору чи Закону в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем наявність таких підстав не доведена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині з урахуванням зменншення позовних вимог є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн., представником позивача надано до суду Договір про надання правової допомоги №2021/03-5 від 03.03.2021, Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги №2021/03-5, Акт прийому-передачі виконаних робіт та наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №2021/03-5 від 07.10.2021 року (а.с.139-141).

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені ОСОБА_2 судові витрати в сумі 433,30 грн. підлягають до стягнення з відповідача.

Вимога представника позивача щодо стягнення витрат пов`язаних з проведенням експертизи, не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо сплати за вказані послуги та відсутній розрахунок вказаних витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС про стягнення страхового відшкодування в розмірі 32 210,00 грн. задоволити частково.

Стягнути з ПАТ Страхова Група ТАС, код ЄРДПОУ 30115243, місцезнаходження: м.Київ, пр.Перемоги, 65 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - страхове відшкодування у розмірі 32 210 (тридцять дві тисячі двісті десять) грн.

Стягнути з ПАТ Страхова Група ТАС, код ЄРДПОУ 30115243, місцезнаходження: м.Київ, пр.Перемоги, 65 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 11 000,00 грн витрат на правову допомогу, та 433,30 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Івано-Франківського Апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 23.10.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.