Справа № 573/1211/21
Номер провадження 2/573/346/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

20 жовтня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря - Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Ворожбянської міської ради Сумського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

21 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому вказує, що остання є її донькою та матір`ю її онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона народила перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3 28 грудня 2012 року шлюб між останніми було розірвано. На даний час онука знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, ніяким чином не піклується про доньку, не спілкується з нею, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний та моральний розвиток. Всі питання щодо виховання онуки вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки відповідачки.

Посилаючись на викладене вище, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 05 серпня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27 серпня 2021 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 42).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 39). Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради Сумського району Деркачова М.Д. подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 43).

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 40). Про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 (а. с. 8-9, 20-21).

З 12 квітня 2008 року по 08 січня 2013 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9-11).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Ворожбянської міської ради від 29 березня 2021 року №357 ОСОБА_4 , 2008 року народження, проживає разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13).

Як вбачається з акту обстеження сім`ї ОСОБА_2 від 13 травня 2021 року відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає в будинку свого співмешканця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Останні ніде не працюють, обробляють присадибну ділянку площею 0,04 га, допоміжне господарство не тримають. На момент обстеження умов проживання ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе нестримано, агресивно, нецензурно висловлювалася, чинила перешкоди обстеженню умов проживання. У будинку тривалий час відсутнє світло, подвір`я захаращене, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання, відсутні належні умови для життя, виховання та повноцінного розвитку дитини. ОСОБА_4 постійно проживає з бабусею. ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, матеріально її не забезпечує, на рекомендації та поради реагує агресивно. Батько дитини ОСОБА_3 працює, сплачує аліменти на утримання доньки (а. с. 18).

Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , виданої депутатом Ворожбянської міської ради Галицькою Л. 20 травня 2021 року, остання вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням своєї доньки ОСОБА_4 не займається, спілкується з нею вкрай рідко. За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони: постійно зловживає алкогольними напоями, відмовляється від працевлаштування та медикаментозного лікування від алкогольної залежності, вчиняє сімейні сварки, конфліктує з сусідами. На зауваження щодо зміни способу життя та належного виконання батьківських обов`язків реагує агресивно, спосіб життя не змінює (а. с. 17).

З характеристик, наданих Ворожбянським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3, вбачається, що ОСОБА_4 проживає і виховується в родині бабусі ОСОБА_1 , батьки спілкуються з донькою здебільшого в телефонному режимі. ОСОБА_2 не цікавиться навчанням доньки та перебуванням її в навчальному закладі, на батьківські збори не з`являється, не підтримує зв`язків з класним керівником (а. с. 14-15).

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради від 26 травня 2021 року ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст. 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не проявляє до неї інтересу, позовні вимоги необхідно задовольнити.

Також суд, вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки, незважаючи на те, що така вимога не була заявлена позивачем.

Як вбачається з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач питання про стягнення аліментів не поставив.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання дитини ОСОБА_4 шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Також необхідно зобов`язати позивачку в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити на ім`я ОСОБА_4 особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.

Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача та держави слід стягнути по 904 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), Орган опіки та піклування Ворожбянської міської ради Сумського району Сумської області (41812, Сумська область, Сумський район, м. Ворожба, вул. Б. Хмельницького, 8), про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, Україна, про що 09 січня 2009 року складено відповідний актовий запис №03.

Стягнути з ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 21 липня 2021 року до досягнення нею повноліття, шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 904 грн. судового збору та на користь ОСОБА_1 904 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя -