РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року

м. Рівне

Справа № 571/1509/20

Провадження № 22-ц/4815/1280/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року (ухвалене у складі судді Комзюк А.Ф.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 01 липня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10200 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 13 серпня 2020 року у нього виникла заборгованість у розмірі 19318,01 грн., яка складається з наступного: 13816,55 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 13816,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5501,46 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 10200 гривень 00 копійок, яка складається з тіла кредиту та судові витрати по справі у розмірі 1109 гривень 86 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованою до стягнення є заборгованість за тілом кредиту в межах кредитного ліміту 10200 грн., який був встановлений 31 січня 2017 року. Відомостей, що кредитний ліміт був збільшений до 13816,55 гривень, або ж більше, матеріали справи не мають. Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, місцевий суд виходив з того, що сплата відсотків не обумовлювалася у письмовому вигляді.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, АТ КБ "ПриватБанк" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд незаконно відмовив у стягненні частини тіла кредиту та відсотків за користування ним. Наголошує, що базова відсоткова ставка за користування кредитом 3% на місяць зазначена в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем. Також такий розмір відсоткової ставки обумовлений сторонами в довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", яка також особисто підписана відповідачем. Крім того, вважає, що суд безпідставно зменшив суму фактично отриманих відповідачем кредитних коштів до суми встановленого кредитного ліміту.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що позивачем фактично оскаржуються рішення суду щодо незадоволених позовних вимог і враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не перевіряє законність рішення у частині, яка не оскаржується.

Судом встановлено, що 01 липня 2008 року відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-позичальника на отримання строкового кредиту у сумі 2123,06 гривні з терміном на 12 місяців до 01 липня 2009 року.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно довідки банку про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , картковий рахунок відкрито 01.07.2008 без зазначення кредитного ліміту. 08.11.2008 встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 гривень. 31.12.2009 кредитний ліміт збільшено до 1700 гривень. 05.11.2010 кредитний ліміт збільшено до 1900 гривень. 23.12.2010 кредитний ліміт збільшено до 2100 гривень. 21.01.2011 кредитний ліміт збільшено до 2500 гривень. 24.02.2011 кредитний ліміт збільшено до 2900 гривень. 19.03.2011 кредитний ліміт збільшено до 3300 гривень. 22.04.2011 кредитний ліміт збільшено до 3900 гривень. 26.05.2011 кредитний ліміт збільшено до 4500 гривень. 23.06.2011 кредитний ліміт збільшено до 5300 гривень. 23.07.2011 кредитний ліміт збільшено до 6300 гривень. 21.08.2011 кредитний ліміт збільшено до 8300 гривень. 07.05.2012 кредитний ліміт збільшено до 9100 гривень. 31.01.2017 кредитний ліміт збільшено до 10200 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.07.2008, станом на 31.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" становить 9151,33 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 8775,33 грн., заборгованість за процентами 376,00 грн., заборгованість за несплачені проценти на поточну заборгованість 374,44, несплачені проценти на прострочену заборгованість 0,56 грн..

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.07.2008, станом на 30.09.2019, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" становить 15715,79 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту в т.ч. за поточним тілом кредиту 14537,99 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 114,68 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 1063,12 грн..

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.07.2008, станом на 13.08.2020, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" становить 19318,01 грн., у тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту 13816,55 грн., заборгованість за простроченим відсотками 5501,46 грн..

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У заяві позичальника від 01.07.2008 року вказано розмір наданого кредиту в сумі 2123,06 гривні на термін 12 місяців.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"- "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків.

Надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору, не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору, не є належним і достовірним доказом у справі.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17).

Застосування до даного спору зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду є правомірним, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на його характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

У той же час, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що в анкеті-заяві від 01.07.2008 року та довідці про умови кредитування сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3 % на місяць.

Разом з цим, банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв`язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

У документах, які у своїй сукупності складають укладений між сторонами кредитний договір, всупереч частини першої статті 1056-1 ЦК України, не визначено тип процентної ставки (фіксована або змінювана).

Частиною 3 ст. 1056-1 ЦК України в редакції Закону України від 12 грудня 2008 року N 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, наданих позивачем, вбачається, що відповідачу безпідставно нараховувалися пеня за прострочення зобов`язання, яка не обумовлена сторонами та проценти, зокрема, за підвищеною процентною ставкою у розмірі 43,2%, заборгованість за якими відносилася на тіло кредиту поза межами ліміту, встановленого за кредитною картою. На тіло кредиту, збільшене за рахунок списання вказаних процентів, в свою чергу нараховувалися відсотки.

Грошові кошти, які були сплачені відповідачем на погашення заборгованості неправомірно відносилися на погашення протиправно збільшених відсотків та тіла кредиту, збільшеного за рахунок списання цих відсотків. Отже, розмір заборгованості за відсотками, заявлений позивачем, визначений усупереч вимог закону та умов договору.

Враховуючи, що позичальник періодично здійснював погашення за наданим кредитом, у т.ч. й нарахувань не передбачених в анкеті-заяві, колегія суддів позбавлена можливості встановити дійсний розмір заборгованості за відсотками.

Неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях.

Іншого належного розрахунку заборгованості за відсотками, який би відповідав обумовленими сторонами умовами кредитування, позивач до апеляційної скарги не долучив.

Відтак, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за відсотками не є безспірним доказом їх розміру, а тому позовні вимоги про їх стягнення не можуть бути задоволені.

Також обґрунтованим є висновок місцевого суду про стягнення заборгованості за кредитом у межах встановленого кредитного ліміту, який станом на 31 січня 2017 року складав - 10 200 гривень.

Позивачем не надано будь-яких доказів, що кредитний ліміт був збільшений до 13816,55 гривень, як заявлено у позовній заяві.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 року №39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення, а рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.