П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року місто Київ

справа № 373/230/21

провадження №22-ц/824/9820/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Сірої Ю.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану адвокатом Ярохович Тетяною Анатоліївною,

на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Опанасюка І.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 16 січня 2008 року.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Станом на 31 жовтня 2020 року відповідач має заборгованість в сумі 11470,91 доларів США, яка складається із: 2302,99 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 7247 грн.09 коп. заборгованість за відсотками; 1820,83 доларів США - нарахована пеня; 100 доларів США нарахована комісія.

Позивач просить стягнути з відповідача 9650,08 доларів США, яка складається із 2302,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 7247,09 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 доларів США - заборгованість по комісії.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивачем надані суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, однак всупереч закону не прийняті як належні.

Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, підписання заяви, в якій вказані узгоджені між сторонами процентна ставка за користування кредитом, користування кредитом, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Висновок суду про недоведеність боргу за тілом кредиту не відповідає обставинам справи та наданим до позову доказам. Розрахунок заборгованості не спростовано, доказів повернення кредиту матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування заборгованості по кредиту. Місцевий суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту та неустойки, допустивши грубе порушення норм цивільного права та невірно застосував норми права.

Правом на подання відзиву ОСОБА_1 не скористався.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.79), не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник АТ КБ «Приватбанк» адвокат Хитрова Л.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що в анкеті - заяві, наданій позивачем на підтвердження укладення кредитного договору, зазначені анкетні дані особи, інформація про його місце роботи та розмір доходів та посилання на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. При цьому заява містить запис про вибір картки Універсальна, які відповідач бажає оформити на своє ім`я, зазначено валюту USD та кредитний ліміт в розмірі 2300, базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 1,6% на місяць із розрахунку 360 днів у році, зазначено дату видачі картки 25 січня 2008 року.

Надана позивачем копія банківської ліцензії на право надання банківських послуг визначених ч.3 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 22 видана 5 жовтня 2011 року, тобто на момент виникнення спірних правовідносин 16 січня 2008 року позивачем не надано доказів щодо правомірності проведення розрахунків по кредитах між банком і позичальниками в іноземній валюті.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 31 жовтня 2020 року відповідає має заборгованість, яка складається з наступного: 2302,99 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 7247,09 доларів США - загальний залишок заборгованості за відсотками; 1820,83 доларів США - нарахованої пені; 100,00 доларів США - заборгованість по пені, разом 11470,91 доларів США. До стягнення: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 2302, 99 долари США, , загальний залишок заборгованості за відсотками - 7247,09 доларів США, заборгованість по комісії 100 доларів США, разом - 9650,08 доларів США.

Крім того установлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 16 січня 2008 року процентна ставка зазначена у розмірі 1,6% на місяць із розрахунку 360 днів у році.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними, допустимими , достовірними та достатніми доказами факту укладення із відповідачем договору на умовах, зазначених позивачем, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частино 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля. Перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначають у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками та комісію. При цьому просив стягнути відсотки, порядок нарахування яких передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, в редакції від 1 березня 2019 року.

Представником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що такі умови були погоджені з відповідачем.

Позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам, розмір яких торони погодили при підписанні договору (2008 рік) позивачем не заявлялось.

Крім того, судом установлено, що в анкеті-заяві відсутня будь-яка інформація що передбачає оплату послуг банку.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам та заборгованості по комісії.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, на яку вірно послався суд першої інстанції, але застосував її не в повному обсязі, тому апеляційний суд не може погодитись з висновком суду про відмову у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення тіла кредиту.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані кошти позичальник добровільно АТ КБ «ПриватБанк» не повернув, а також, вимоги ч.2 сит.530 ЦК України) якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час), свідчить про порушення прав банку, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачем взагалі не спростовано фактичне користування кредитним коштами, що міститься в матеріалах справи, яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи. Проте відповідно до ст.178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Саме відповідач повинен був спростувати надані банком докази отримання та користування ним кредитними коштами.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є помилковим, не відповідає встановленим обставинам, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 2302,99 доларів США - заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі, пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно 981,91 грн. та 1472,86 грн..

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану адвокатом Ярохович Тетяною Анатоліївною, задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; зареєстрованого проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , рахунок № НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість за тілом кредиту в сумі 2302,99 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 2454 грн.77 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 21 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус