Справа № 357/9798/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Коротун Т. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивував тим, що 21 березня 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відмінність характерів, стремлінь та вподобань. Шлюб існує формально і зберігати його немає сенсу.

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 березня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 371.

19 серпня 2021 року позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М.

21 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного та призначено судове засідання у даній справі.

04 жовтня 2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить розірвати шлюб з підстав подружньої зради і психологічного насильства зі сторони чоловіка, а також небажання чоловіка спільно проживати.

17 жовтня 2021 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить не надавати строк на примирення.

22 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , у якій остання просить вказану справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21 березня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 371.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).

Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору сплаченого позивачем під час подачі позову до суду.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 454,00 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від ставки судового збору, в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 березня 1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 371 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі за сплату судового збору в сумі 454,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого ним судового збору в сумі 454,00 грн. (квитанція АТ КБ «ПриватБанк»: 0.0..1 від 12.08.2021. Код квитанції: 9241-5400-7985-7801).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

СуддяМ. М. Бебешко