Провадження № 2-др/761/161/21
19 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ №138-к/тр від 27.09.2019 державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» за п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Стягнуто з державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 374 082 грн. 45 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка М.М. щодо ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 33960,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані до заяви докази, дійшов наступних висновків.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом із заявленими позовними вимогами при подані позову до суду, позивачем було наведено попередній (орієнтований) рахунок суми судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 18000,00 грн., які остання очікує понести у майбутньому, виходячи з базової ставки 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати (без ПДВ) за 1 год. роботи адвоката за надані ним послуги позивачу щодо консультацій з питань трудового законодавства, підготовки та подання листів (заяв) до роботодавця, підготовки та подання адвокатського запиту, підготовки заяв щодо надання інформації та копій документів, підготовки позовної заяви, формування її матеріалів та подання до суду, а також надання адвокатом інших послуг у майбутньому щодо супроводження судової справи при розгляді в суді.

Відповідно до правової позиції Постанови Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20 (провадження № К/9901/19007/21) стосовно можливості стягнення на користь позивача суми судових витрат на професійну правничу допомогу у разі, якщо умовами договору передбачено, що оплата адвокатського гонорару буде здійснено у майбутньому, колегія суддів зазначила, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представником позивача надано копії Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.09.2019, Погодження гонорару за надання правової допомоги від 06.09.2019, Додаткової угоди від 29.12.2020 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.09.2019, Акт прийому надання правової допомоги від 05.05.2021.

Відповідно до п.3 Погодження гонорару за надання правової допомоги від 06.09.2019 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.09.2019, за надану правову допомогу (відпрацьований час) за узгодженою сторонами в п. 2 цього Погодження ставкою, клієнт оплачує суму гонорару в гривнях згідно наданого адвокатом для оплати рахунку шляхом переказу протягом 3 (трьох) банківських днів грошових коштів на поточний рахунок адвоката, вказаний в розділі 7 Договору.

Оскільки суду не було надано розрахунків витрат, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг по кожному із видів робіт або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги та платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ про сплату витрат у сумі 33960,00 грн., що позбавляє суд перевірити дані суми витрат, які представник позивача просить стягнути за надану професійну правничу допомогу, за таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які позивачем були заявлені в позовній заяві на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Враховуючи зазначене, заява представника позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задовольнити частково

Стягнути з державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (код за , місцезнаходження 01133, м. Київ, вул. О. Теліги, буд. 8) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

В решті заявлених вимог- відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: