МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/5176/21
УХВАЛА
19 жовтня 2021 року м. Одеса
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,
У жовтні 2021 року Військова академія (м. Одеса) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, посилаючись на те, що на підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) №398 від 26 липня 2016 року відповідача було зараховано курсантом на 1-й курс навчання до Військової академії та на підставі наказу №42-РС від 26 липня 2016 року його призначено на посаду курсанта.
Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №199 від 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 31 серпня 2015 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами.
20 липня 2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії генералом-майором Гуляком О.В. та курсантом ОСОБА_2 укладено контракт на час навчання до присвоєння військово звання «лейтенант».
Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №76-РС від 09 жовтня 2018 року згідно рапорту та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №14 від 31 липня 2017 року у відповідності до абз. 3 п. 3.1 та абз. 8 п. 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №490 від 24 грудня 1997 року, солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «за недисциплінованість». Відповідно до п.п. 36, 277 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року, та п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10 квітня 2009 року, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 (через службову невідповідність).
Позивач вказував, що згідно довідки-розрахунку від 09 жовтня 2018 року №1/55/1265 загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса), становить 223466,92 грн.
Зазначив, що станом на час звернення до суду відповідачем вказані кошти у добровільному порядку не сплачені.
Стверджував, що оскільки між сторонами припинені публічні правовідносини, то справа підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням останнього у вищому навчальному закладі в розмірі 223466,92 грн.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
При цьому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) (ч. 6 ст. 2 вказаного Закону).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 (провадження №11-669апп18), з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження №14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15 (провадження №11-750апп18) та вказала, що дана категорія спорів підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2019 року у справі №723/18/17 та у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №705/1664/17, оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Отже, спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству оборони України, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на те, що справа за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд
У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда