Справа №333/3012/21
Провадження №2/333/2522/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4), Відділення № 5 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в м. Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 44, прим. 63) про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК (далі ПАТ «ПУМБ»), Відділення № 5 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в м. Запоріжжя про відшкодування заробітної плати працівника.

12.05.2021 року ухвалою суду позов ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що вона працює у ТОВ «Захист ЛТД» на посаді менеджера з оплатою праці згідно штатного розпису. Щомісячно роботодавцем їй нараховується заробітна плата і перераховується на зарплатний картковий рахунок зарплатної картки № НОМЕР_2 на підставі договору №263768046 від 04.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Захист ЛТД» та ПАТ «ПУМБ».

16.12.2019 року з її заробітної картки ПАТ «ПУМБ» було стягнуто заробітну плату у розмірі 1 668 грн. 20 коп., 20.12.2019 року - суму у розмірі 1037 грн. 52 коп., 30.12.2019 року - суму у розмірі 189 грн. 68 коп. Таким чином, залишивши її на Новий Рік без грошових коштів.

Вважає, що таке автоматичне списання відповідачем її коштів з зарплатного карткового рахунку не відповідає вимогам трудового законодавства та ЗУ «Про оплату праці».

Такі дії ПАТ «ПУМБ» почалися після того як з її кредитної картки шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у розмірі 17 753 грн., і після цього банк вирішив без її згоди, без будь-якого рішення суду автоматично списувати її особисті кошти.

Своїми протиправними діями на думку позивача ПАТ «ПУМБ» спричинив їй матеріальні збитки всього у розмірі 3080 грн. 68 коп. (2895 грн. 40 коп. - розмірі списаної заробітної плати та 185 грн. 28 коп. - компенсація за фактично невиплату їй вчасно заробітної плати).

Тому, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ПАТ «ПУМБ» заробітну плату у розмірі 3080 грн. 68 коп.

06.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ «ПУМБ» Кущ Я.В., в якому зазначено, що банк не погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, так як позивач жодним чином не розкриває у позові характер правовідносин, що виникли мiж позивачем та відповідачем, не надає належного правового обґрунтування правовідносин між банком і позивачем. Водночас, з`ясування цих обставин має суттєве значення для вирішення справи.

Дійсно, 04.11.2016 року між відповідачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЛТД» (надалі підприємство) був укладений Договiр про надання комплексу послуг з відкриття поточних рахункiв на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів № 263768046. Відповідно до умов цього договору, банк зобов`язався надавати підприємству послуги з відкриття співробітникам підприємства поточних рахунків, а також послуги щодо зарахування та виплати співробітникам підприємства заробітної плати та iнших виплат, передбачених чиним законодавством України.

09.11.2016 року, в рамках укладеного мiж банком і підприємством Договору № 263768046, до банка звернулася ОСОБА_1 з метою вiдкриття поточного рахунку. Відповідач відкрив останній поточний рахунок № НОМЕР_3 . Підставою для відкриття рахунку позивачу була Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 263822830 від 09.11.2016 року, яка була підписана позивачем.

ОСОБА_1 , підписавши вказану заяву підтвердила своє волевиявлення - погодилася з умовами заяви. Жодних заперечень щодо умов заяви позивач банку не висловила:

«Я, ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО) акцептую Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, який розміщений на сайті: pumb.ua і беззастережно приєднуюсь до ДКБО;

- я погоджуюсь з тим, що розмiр та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмiр мiнiмального платежу та iншi умови щодо банкiвськоi кредитноi картки та овердрафту за поточним рахунком, що надаються мені у зв`язку з обраним Пакетом послуг і приєднанням до ДКБО шляхом підписання цієї Заяви, встановлюється відповідно до умов ДКБО та Тарифів Банку та залежить від типу обраного мною Пакету послуг;

- у разі надання менi кредиту (в тому числі кредитної лінії за банківською кредитною карткою та/або овердрафту за поточним рахунком) на підставі ДКБО, до якого я приєдналася шляхом підписання цієi Заяви, я даю свою згоду Банку на те, що будь-яка iнформацiя по такому кредиту передається на договiрнiй та конфіденціальній основі третій особі (Контакт-центру), котра буде надавати менi інформацію стосовно мого кредиту (наявність та сума заборгованостi за кредитом, нараховані проценти та комісії, графік погашення та iнш.);

- підписанням цієї Заяви я підтверджую, що всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. З основними умовами надання кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками ознайомлена та згодна».

Отже, позивач, в рамках Договору № 263768046, укладеного мiж відповідачем та підприємством, підписала заяву та відкрила поточний рахунок в банку. При цьому, заява ОСОБА_1 невід`ємно пов`язана iз ДКБО, який є складовою частиною заяви та детально регламентує порядок взаємодії з позивачем. ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила згоду та розуміння з умовами заяви і ДКБО.

Саме на підставі заяви і ДКБО банк взаємодіяв із позивачем. Жодних відхилень від умов заяви, ДКБО, а також від норм чинного законодавства, яке регламентує порядок електронної взаємодії між банківською установою і клієнтом, не було.

29.12.2018 року позивач звернулася до банку з метою отримання кредиту. З цього приводу позивач підписала заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601. У цій заяві зазначено наступне:

«Прошу: підключити мене до SMS-банкінгу, відкрити на моє ім`я поточний рахунок та надати кредиту картку. Підписанням цієї Заяви, я беззастережно підтверджую, що приймаю Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО), яка розміщена на сайт ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі з урахуванням умов надання послуг, як обраних безпосередньо при прийняттi ДКБО, так і послуг, що можуть бути наданi мені в процесi обслуговування. Всі умови ДКБО менi зрозуміло та не потребують додаткового тлумачення».

На поточний рахунок, відкритий на підставі заяви від 29.12.2018 року був встановлений кредитний ліміт у сумі 6 279 грн., який згодом було збiльшено: 21.05.2019 року до 11 300 грн., 24.09.2019 року - до 16 300 грн.

Позивач не виконувала свої кредитні зобов`язання перед банком і станом на 28.08.2021 ОСОБА_1 мала заборгованість перед банком у розмірі 13 448 грн. 12 коп.

Підписані мiж банком і позивачем заяви на приєднання до ДКБО є договорами приєднання, i дані документи містять усі умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

ОСОБА_1 звернулася до банку для відкриття поточного рахунку, отримання платіжної картки, встановлення кредитного лiмiту за рахунком.

Банк, керуючись ст. 633 ЦК України, запропонував позивачу публічний договір (ДКБО) для здійснення банківського обслуговування. ОСОБА_1 погодилася із запропонованими умовами взаємодії та встановлення правовідносин. Жодних заперечень позивач нi в момент підписання заяв, нi в процесі обслуговування, не висловила.

Укладення публічного договору є поширеною і стандартною практикою серед банківських установ та інших закладів, які надають послуги населенню. Специфіка банківської діяльності та порядок взаємодії з великою кількістю клієнтів передбачає доцільність встановлення правовідносин з клієнтами на умовах публічного договору, право на укладення якого встановлено законом, тим більше, що взаємодія на таких умовах значним чином сприяє найбільш оптимальному використанню ресурсів у суспільному житті, враховуючи активний перехід установ до електронного документообігу.

Умовами ДКБО зазначено, що банк відповідно до ст. 641 ЦК України оголошує публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалi - «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публiчнiй пропозиції. Ця Публічна пропозицiя розмiщена на сайті ПАТ/АТ «ПУМБ»: pumb.ua, набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на сайті банку заяви про ii вiдкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозицii.

Пунктом 4.2.15 частини 4 розділу ІІ ДКБО встановлено: «Повернення заборгованості за Кредитною лінією здійснюється за рахунок грошових коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта будь-яким способом, в тому числі із застосуванням Договірного списання. Банк набуває право, а Клієнт цим безвiдклично доручає Банку самостійно, з дня наступного за розрахунковим днем, на підставі належним чином оформлених Банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення Обов`язкового платежу (в тому числі суми неустойки), з рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також з будь-яких рахунків Клієнта, які буде відкрито йому в Банку після укладення цього Договору».

ОСОБА_1 на дату здійснення банком договірного списання, мала перед відповідачем кредитну заборгованість, строк погашення якоi настав. У зв`язку з цим, банк, керуючись умовами ДКБО, погодженими з позивачем, здійснив договірне списання коштів з поточного рахунку ОСОБА_1 , відкритого в банку в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, банк, керуючись пунктами ДКБО, зазначеними вище, мав законне право здійснити договірне списання грошових коштів з будь-якого поточного рахунку позивача, в тому числі й того, на який зараховується заробітна плата. Це право банку надала позивач і це право передбачено умовами ДКБО, до якого ОСОБА_1 приєдналася.

Жодних відхилень від умов ДКБО, а також від норм законодавства, яке регламентує порядок проведення безготівкових операцій, у тому числі, порядок договірного списання грошових коштів, з боку банку не було.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженоi постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрiбна банку для списання ним коштiв з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здiйснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договiрне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморiальний ордер, у реквізиті «призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договiрного списання.

Таким чином, умови ДКБО, до яких приєдналася позивач, а також норми законодавства передбачають право відповідача здійснити договірне списання кредитної заборгованості з будь-якого, відкритого в банку рахунку, а ОСОБА_1 , яка підписала заяви на приєднання до ДКБО і підтвердила своє розуміння з умовами ДКБО, погодилася з тим, що банк має право здійснити таке договірне списання.

Посилання позивача на вимоги Закону України «Про оплату праці» є безпідставними. Банківська установа, яка здійснює обслуговування поточних рахунків клієнтів не є зобов`язаною особою в рамках трудових правовідносин між працівником і роботодавцем, в тому числі в процесі виконання роботодавцем своїх зобов`язань з оплати праці.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, повністю підтвердила обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до такого.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.11.2016 року між ПАТ «ПУМБ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЛТД» був укладений Договiр про надання комплексу послуг з відкриття поточних рахункiв на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів № 263768046.

09.11.2016 року, в рамках вказаного укладеного мiж ПАТ «ПУМБ» і ТОВ «ЗАХИСТ ЛТД» договору, відповідач відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_3 на який зараховувалася заробітна плата позивача.

29.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання кредиту, тому відповідач відкрив їй рахунок № НОМЕР_4 , на який був встановлений кредитний ліміт у сумі 6 279 грн., який було збiльшено: 21.05.2019 року до 11 300 грн., 24.09.2019 року - до 16 300 грн.

У подальшому, позивач не виконувала свої кредитні зобов`язання, тому мала певну заборгованість перед банком.

16.12.2019 року з картки позивача № НОМЕР_5 ПАТ «ПУМБ» було стягнуто заробітну плату останньої у розмірі 1 668 грн. 20 коп., 20.12.2019 року - у розмірі 1037 грн. 52 коп., 30.12.2019 року - у розмірі 189 грн. 68 коп.

Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема:

- умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання;

- номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання;

- назву отримувача;

- номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника;

- перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі) (пункт 6.4 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ПАТ «ПУМБ» неправомірно (без її розпорядження та згоди) списало з належного їй банківського рахунку грошові кошти в загальному розмірі 2895 грн. 40 коп.

У заяві ОСОБА_1 від 29.12.2018 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних та заяві-анкеті №263822830 від 09.11.2016 року на приєднання до Догвору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відсутні умови про те, що вона доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості.

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, які розміщені на сайті: pumb.ua, як невід`ємні частини, укладених між сторонами договорів.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Публічною пропозицію ПАТ «ПУМБ» ознайомлювалася ОСОБА_1 і погодилася з ними, підписуючи відповідні заяви, а також те, що вказані документи на момент укладення між сторонами правочинів містили умови, зокрема й щодо права банку здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www. pumb.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ «ПУМБ» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту здійснення списання коштів з рахунку позивача (01.10.2016 року, 12.06.2019 року), тобто банк міг додати до відзиву на позов вказані документи у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для нього.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу документи, а саме: Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Публічної пропозиції, відсутність у заявах ОСОБА_1 умов щодо права банку, в тому числі на договірне списання, надана банком Публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Публічні пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що містяться в матеріалах даної справи, не визнаються ОСОБА_1 та не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину договорів, укладених між сторонами 09.11.2016 року та 29.12.2018 року, шляхом підписання відповідних заяв. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді права та обов`язки сторін за договором, інші ніж передбачені заявою позичальника та анкетою-заявою.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку ОСОБА_1 в загальному розмірі 2895 грн. 40 коп. та невідповідність дій відповідача в цій частині вимогам закону та умовам укладеного договору, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на ПАТ «ПУМБ» обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Подібні висновки про застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 285/3013/16, провадження №61-36001св18.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

В даному випадку суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що позивач не розкрила характер правовідносин, що склалися між сторонами та не надає правового обґрунтування цих правовідносин. На думку суду, ОСОБА_1 у своїй заяві чітко виклала свою позицію з приводу безпідставного списання з її карткового рахунку грошових коштів.

Водночас, стягнення з відповідача суми у розмірі 185 грн. 28 коп. як компенсації за фактично невиплату позивачу вчасно заробітної плати не підлягає задоволенню, так як вказана сума не була безпідставно списана з карткового рахунку ОСОБА_1 .

Також, на думку суду, ОСОБА_1 під час звернення до суду із своїм позовом фактично зверталася як споживач банківських послуг у порядку Закону України «Про захист прав споживачів», тому і не сплачувала відповідний судовий збір.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, вважаю за необхідним з відповідача стягнути розмір судового збору у сумі 908 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 207, 509, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1066, 1071 ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4), Відділення № 5 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в м. Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 44, прим. 63) про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку - задовольнити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) - 3 080 (три тисячі вісімдесят) грн. 68 коп. безпідставно списаних коштів з банківського рахунку.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.10.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод