_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1258/21
УХВАЛА

20.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву позивача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, про визнання виконавчого напису №12486, вчиненого 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.10.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Одночасно з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №12486, вчиненого 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (ВП №61930484).

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що спірний виконавчий напис є незаконним, виданий приватним нотаріусом з грубим порушенням норм чинного законодавства, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, за наслідком чого виконання спірного виконавчого напису та стягнення коштів на підставі нього з ОСОБА_1 значним чином порушує права останньої та у разі не вжиття заявленого заходу забезпечення позову, ускладнить виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, а для відновлення права позивача за необхідне буде докласти додаткових значних зусиль та понести матеріальні витрати.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Судом було встановлено, що заява позивача відповідає вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та підлягає невідкладному розгляду в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, перевіряючи надану до суду заяву та додані до неї документи, вбачається наступне.

Як вбачається між сторонами по справі, виник спір стосовно виконавчого напису №12486, вчиненого 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у загальному розмірі 24311,25 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження ВП №61930484, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2020 року.

Також з наданого до суду свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Позивач в свою чергу, будучи незгодним з вказаним написом, звернувся до суду з цим позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом немайнового характеру, у зв`язку з чим судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку судом не досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна враховуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 16.08.2018 по справі №910/1040/18.

У зазначеній постанові Верховний Суд зазначив, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

При цьому Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису- є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 25.02.2019 у справах № 924/789/18 і № 924/790/18, від 11.10.2019 у справах № 910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 30.09.2020 у справі № 910/19113/29, від ЗО. 11.2020 у справі № 910/217/20).

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №12486, вчиненим 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (ВП №61930484), який оскаржується боржником у судовому порядку, адекватним та ефективним видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, оскільки до закінчення розгляду цієї справи приватним виконавцем може бути примусово звернено стягнення на кошти та майно позивача у безспірному порядку, а також проведені інші виконавчі дії, за наслідком чого позивач не зможе захистити або поновити свої права у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

До того ж, даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачу та не порушує права третіх осіб, які не є учасниками справи, за наслідком чого судом не вирішується питання про застосування зустрічних заходів забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідач у відповідності до вимог ст. 154 ЦПК України, має право після застосування судом заходів забезпечення позову на звернення до суду з відповідним клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/31238/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме:

- Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №12486, вчиненого 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (ВП №61930484).

Копію ухвали направити для виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Головуючий Калініченко Л. В.