МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/3375/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Ткач А.О., за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про зміну способу присудження аліментів,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом до ОСОБА_4 , посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року з нього на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначав, що на теперішній час у нього суттєво погіршився матеріальний стан, оскільки його доходи мають мінливий характер, що не було враховано судом при винесенні рішення про стягнення аліментів.

Вказував, що 07 грудня 2020 року до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі надійшла заява стягувача (відповідача) про нарахування аліментів, разом з якою було надано копії його трудових контрактів, які були витребувані судом у посередника в його працевлаштуванні -ТОВ «БСМ Крюінг Сервіс Центр Україна» та отримана інформація щодо його працевлаштування у період з липня 2018 року по січень 2020 року.

Згідно наданої інформації він був працевлаштований по двом контрактам від 23 серпня 2018 року та від 03 червня 2019 року, строком на 5 місяців. Тобто у період з липня 2018 року по січень 2020 року він був працевлаштований всього 10 місяців.

В той же час державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі було зроблено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням зазначених в контрактах заробітних плат (фактично отриманих лише за 10 місяців) як постійних доходів позивача за весь період з липня 2018 року по січень 2020 року та продовжує нараховувати заборгованість виходячи з сум прибутків котрі позивач може отримати лише знаходячись в рейсі.

Зазначав, що 14 червня 2018 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . В період шлюбу у них з ОСОБА_6 народилося двоє дітей: ОСОБА_7 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, на його утриманні знаходиться його пристаріла бабуся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд змінити спосіб присудження аліментів, визначених рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року у справі №522/11320/18 ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на аліменти в твердій грошовій сумі 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття; відкликати виконавчий лист по справі №522/23958/16-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси 11 березня 2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 про зміну способу присудження аліментів було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 52).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2021 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Справа отримана суддею 07 травня 2021 року (а.с. 57).

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року по справі відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60-61).

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року було задоволено клопотання про витребування доказів (а.с. 114-115).

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду (а.с. 146-147).

Представник позивача, діючій на підставі ордеру від 24 грудня 2020 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просила суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 9, 10).

Представник відповідачки, діюча за ордером від 14 червня 2021 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (а.с. 109).

Раніше надала відзив на позов, в обґрунтування якого зазначала, що як на час розгляду справи про стягнення аліментів так і на час розгляду даної справи, позивач працює за трудовими контрактами моряка і отримує доходи в іноземній валюті. Сукупний розмір заробітної плати, яку позивач отримав в 2018 році склав 15600 доларів США, що по курсу НБУ становить 438778,00 грн., сукупний розмір заробітної плати, яку позивач отримав в 2019 році склав 23900 доларів США, що по курсу НБУ становить 669766,00 грн., тобто за вказані роки позивач отримав дохід в розмірі 1108544,00 грн.

Зазначала, що на виконанні ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2020 року про витребування доказів, ТОВ «БСМ Крюінг Сервіс Центр Україна» були надані до суду відомості, якими підтверджено, що ОСОБА_3 звертався до ТОВ «БСМ Крюінг Сервіс Центр Україна» за послугами з посередництва у працевлаштуванні за кордоном та уклав трудові контракти моряка з BSM BERNHARD SCHULTE SHIPMANAGEMENT, а також надані копії цих контрактів.

Стверджувала, що позивач і на теперішній час продовжує працювати за трудовими контрактами моряка і отримувати дохід в іноземній валюті, що не можливо вважати мінливим доходом та погіршенням його матеріального стану.

Вказувала, що в процесі примусового виконання рішення суду, умисно не повідомив державному виконавцю достовірну інформацію про отриманий ним фактичний заробіток (доходи), внаслідок чого, при визначені розміру аліментів, що підлягають щомісячний сплаті, державним виконавцем були застосовані положення ст. 195 СК України та нараховані аліменти, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не з фактично отриманого ОСОБА_3 заробітку. Тому після отримання відомостей про фактичні доходи позивача, на підставі заяви позивачки державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси було зроблено перерахунок аліментів за місяці, коли позивач отримував заробітну плату за трудовими контрактами моряка, що відповідає вимогам Закону (а.с. 69-73).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються главою 15 СК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2009 року у відділі РАЦС Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 696.

В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 74).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року по справі №522/8588/17, шлюб між сторонами було розірвано.

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року, яке 11 квітня 2019 року набрало законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44-45).

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року позивач не оскаржував.

З змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 у відзиві на позов зазначав, що оскільки він працює моряком, тобто має мінливий дохід, то розмір аліментів має бути визначений судом у твердій грошовій сумі. Крім того, зазначав, що має дитину від іншого шлюбу, сплачує кошти на своє навчання в ВНЗ.

15 квітня 2019 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року було видано виконавчий лист (а.с. 43).

Встановлено, що позивач є моряком, працює на посаді третього механіка, що підтверджується листом ТОВ «БСМ Крюінг Сервіс Центр Україна» № 1639 - 07/20 від 29 липня 2020 року (а.с. 39-40).

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2018 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , актовий запис № 891, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.15).

В період шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 16, 17).

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача по аліментами заборгованість по аліментам на 01 січня 2021 року складає 255600,83 грн. (а.с. 35-36).

Встановлено, що 23 серпня 2018 року позивач уклав трудовий контракт моряка на період з 26 серпня 2018 року по 25 січня 2019 року, посада: третій механік, щомісячна заробітна плата 3900 доларів США (а.с. 75-86).

03 червня 2019 року позивач уклав трудовий контракт моряка на період з 05 червня 2019 року по 04 листопада 2019 року, посада: третій механік, щомісячна заробітна плата 4000 доларів США (а.с. 87-98).

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача по аліментами заборгованість по аліментам на 01 травня 2021 року складає 244887,43 грн. (а.с. 99-100).

Встановлено, що позивач не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку з народженням двох дітей у другому шлюбі, а також не оскаржував дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментам.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст.181 СК України.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів .

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Відповідно до частити 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач з позовом про зменшення аліментів до суду не звертався.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення

За таких обставин, суд вважає, що позивач при зверненні до суду вибрав не той спосіб захисту, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів

Крім того, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що доводи позивача фактично зводяться до його незгоди із судовим рішенням про стягнення з нього аліментів. Між тим, він не позбавлений був можливості оскаржити дане судове рішення в апеляційному та касаційному порядку або звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.

Отже за таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 840,00 грн. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, то сплачений судовій збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 180, 181,182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про зміну способу присудження аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Суддя: О.М. Сегеда