Провадження № 2-в/234/53/21
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2021 року

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Переверзевої Л.І.

секретаря Горбатової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження цивільної справи № 268/870/13-ц (2/268/566/13) Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа про відновлення втраченого судового провадження цивільної справи № 268/870/13-ц (2/268/566/13) Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідне до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Дослідивши ухвалу, суд вважає необхідним відновити втрачене судове провадження з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться справа за заявою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30 серпня 2021 року у справі за заявою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження ініційовано відновлення втраченого судового провадження цивільної справи № 268/870/13-ц (2/268/566/13) Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Згідно ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

В зв`язку з чим, суд вважає необхідним та можливим на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 268/870/13-ц (2/268/566/13) Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині відновлення рішення суду у даній справі.

Керуючись ст. 488,489, 493,494 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 268/870/13-ц (2/268/566/13) Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині рішення суду:

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ

ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 2/268/566/13 Справа № 268/870/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2013 року м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївка Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Чернишовій Н.Е.

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Макіївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2010 року публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов`язань відповідно до умов договору.

Заочним рішенням суду від 01 вересня 2010 року заявлені позовні вимоги задоволено та з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/03/0092-78510, яка утворилась станом на 13 березня 2010 року в сумі 16209,83 грн. та понесені судові витрати в сумі 282,10 грн., а у загальному розмірі 16491,93 грн. За заявою відповідача ОСОБА_1 ухвалою місцевого суду від 05 березня 2013 року вищеназване заочне рішення суду було скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача Дьоміна В.Ю., яка діє на підставі довіреності юридичної особи, підтримала уточнені під час розгляду справи позовні вимоги, в обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що 22 липня 2005 року між відкритим акціонерним товариство Райффайзен Банк Аваль, правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль в особі Першого Макіївського відділення Донецької обласної дирекції та громадянином України лопухом ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/03/0092-78510 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на сумі 40500 грн. на строк 60 місяців з моменту видачі коштів відповідача, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 липня 2010 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 16% річних. Повернення кредиту та сплата процентів передбачалась рівними щомісячними платежами згідно узгодженого графіку.

Позичальник ОСОБА_1 , який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором станом на 21 березня 2013 року, згідно уточнених позовних вимог, заборгованість становить: за кредитом у сумі 3551,72 грн., несплачені відсотки по кредиту у сумі 3870,34 грн., пеня у сумі 34799,03 грн., а у загальному розмірі 42221,09 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у зазначеній сумі та сплачений судовий збір у розмірі 282,10 грн.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бєлоусов С.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, не погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у зв`язку з тим, що взагалі не знав про існування заборгованості за кредитним договором. Кредитні кошти отримані ним у ПАТ Райффайзен Банк Аваль він використав на придбання автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який одразу ж передав у заставу банка, але у грудні 2005 року його викрали. У відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного ОСОБА_1 з акціонерною страховою компанією ІНГО Україна, настав страховий випадок, у зв`язку з чим на рахунок Банку страховою компанією була проведена виплата страхового відшкодування. Про те, що дане страхове відшкодування не повністю покрило його заборгованість за кредитним договором відповідач не знав. ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з нього суми наявної заборгованості за кредитом та за відсотками за користування кредитом. В частині стягнення з нього суми нарахованої пені по тілу та відсоткам зауважив, що не згоден із розміром підвищених відсотків, які йому були нараховані за прострочення повернення чергового платежу. При цьому просить суд суму нарахованої пені зменшити, бо вважає її занадто великою, такою що не відповідає шкоді завданій банку з урахуванням обставин, які склались та причин несплати ним заборгованості за кредитним договором. Заявлену суму пені визнає частково у розмірі 2000 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

22 липня 2005 року юридична особа відкрите акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль, правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль (кредитор) і громадянин України ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір № 014/03/0092-78510, за яким Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 405000 грн. на строк 60 місяців з моменту видачі коштів відповідача, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 липня 2010 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 16% річних. Позичальник зі своєї сторони зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Згідно положень розділу п`ятого зазначеного договору Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами, які розраховуються за відповідною формулою, згідно з визначеним графіком.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ВАТ Райффайзен Банк Аваль та особисто ОСОБА_1 , зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання.

Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 405000 грн.

Згідно довідки-розрахунку ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором станом на 21 березня 2013 року становить: за кредитом у сумі 3551,72 грн., несплачені відсотки по кредиту у сумі 3870,34 грн., пеня у сумі 34799,03 грн., а у загальному розмірі 42221,09 грн.

З пояснень відповідача ОСОБА_1 наданих ним в судовому засіданні убачається, що він не виконував належним чином взяті на себе обов`язки за кредитним договором оскільки вважав, що сума страхового відшкодування, сплаченого акціонерною страховою компанією ІНГО Україна внаслідок настання страхового випадку, повністю погасить його заборгованість перед Банком.

За відомостями, наданими ПАТ Райффайзен Банк Аваль, 30 червня 2006 року на транзитний рахунок на погашення заборгованості за кредитним договором № 014/03/0092-78510 від 22 липня 2005 укладеним з ОСОБА_1 надійшли кошти від акціонерної страхової компанії ІНГО Україна в розмірі 37304,55 грн., які були зараховані на погашення тіла кредиту у сім 34248,28 грн. та 3056,27 грн. на погашення відсотків. Але цього не вистачило для повного погашення суми боргу.

Відповідно до положень статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України.

Не виконання або неналежне виконання страховою компанією своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Позичальник не довів у судовому засіданні, що порушення ним умов договору сталося внаслідок випадку або не переробної сили (стаття 617 ЦК).

Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов`язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень п. 9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За даними позивача станом на 21 березня 2013 року за порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору Банком нарахована пеня за несвоєчасне погашення мінімального платежу та відсотків за користування кредитом у розмірі 34799,03 грн.

Положеннями ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому вказано, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Під час розгляду справи було встановлено, що отримані відповідачем у кредит кошти були використані ним на придбання легкового автомобіля марки ЗАЗ- DAEWOO Т13110 2005 року випуску. 23 грудня 2005 року даний автомобіль був викрадений і до цього часу не повернутий його власнику ОСОБА_1 . З пояснень відповідача, наданих ним в судовому засіданні убачається, що автомобіль він купував саме для використання в роботі, і його викрадення значно погіршило матеріальний стан його сім`ї.

З урахуванням цього суд вважає встановленим, що вказані обставини мають суттєве значення для виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

У даному випадку розмір пені 34799,03 грн. значно перевищує суму заборгованості ОСОБА_1 за кредитом 3551,72 грн. та відсотками 3870,34 грн. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виникнення негативних наслідків для позивача через прострочення виконання відповідачем його зобов`язання. З огляду на викладені обставини, на підставі заявленого відповідачем клопотання, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором до 2000 грн.

З урахуванням вищевикладеного, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль: заборгованість за кредитом у сумі 3551,72 грн., заборгованість за відсотками у сумі 3870,34 грн., пеня по тілу та відсотками у сумі 2000 грн.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль про стягнення заборгованості за кредитним договором та пені підлягають задоволенню в установленому судом розмірі.

У частині 1 статі 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем документально підтверджені відповідними платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судових витрат в розмірі 282,10 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 14, 204, 509, 525-527, 549, 551, 598, 599-601, 604-609, 610-611, 617, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль суму заборгованості за кредитним договором № 014/03/0092-78510 від 25 липня 2005 року, що утворилася на 21 березня 2013 року: за кредитом у сумі 3551,72 грн., заборгованість за відсотками у сумі 3870,34 грн., пеня по тілу та відсотками у сумі 2000 грн., а також судові витрати у сумі 282,10 грн., всього 9704,16 грн.

В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.А. Єжов

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Л. І. Переверзева