Справа № 635/8671/20
Провадження № 2/635/464/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

представник відповідача адвокат Тимошенко Дмитро Володимирович, діє на підставі ордеру,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя будинок АДРЕСА_1 загальною площею 160,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок літ. «А_1», загальною площею 160,40 кв.м., житловою площею 59.10 кв.м. Господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа №1-3, колодязь літ. «К»), який за договором купівлі-продажу від 25 червня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Павловою Оленою Олександрівною Харківського районного нотаріального округу, належить ОСОБА_2 ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 загальною площею 160,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Позивач подала суду клопотання та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями та спорудами. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що в період шлюбу з відповідачем придбали спірний будинок, який є предметом позов. Право власності на спірний будинок зареєстровано за відповідачем, тому він має можливість розпорядитись вказаним нерухомим майном, що може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду. За вказаних обставин є необхідним забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження спірного будинку.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги про забезпечення позову, просила їх задовільнити з підстав викладених у клопотанні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти накладення заборони на житловий будинок заперечував посилаючись на безпідставність вимог та пояснив, що його довіритель та спільні з позивачем дочки проживають у спірному будинку і це єдине їх житло.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу кожного відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками вказаного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про розподіл майна подружжя, а право власності на спірний будинок зареєстровано за відповідачем і він на власний розсуд може розпорядитися предметом спору, внаслідок чого виконання рішення суду буде істотно ускладнено або неможливим, тому суд задовольняє заяву позивача та забезпечує позов шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 160,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, при цьому, виходить з того, що застосування цього заходу забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та не порушує права осіб, які на законній підставі мають право користуватись вказаним нерухомим майном.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд:

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 160,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок літ. «А_1», загальною площею 160,40 кв.м., житловою площею 59.10 кв.м. Господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа №1-3, колодязь літ. «К») реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1, який за договором купівлі-продажу від 25 червня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Павловою Оленою Олександрівною Харківського районного нотаріального округу, реєстр № 642, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , запис про право власності № 1416520.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Пілюгіна