Провадження № 2-о/127/460/21
УХВАЛА

18 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ішук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту та просить встановити факт смерті колишнього чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території АРК Крим, смт. Партеніт, м. Алушта, вказуючи на те, що вона є колишньою дружиною померлій особі.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Зі змісту цієї норми слідує, що право на звернення з такою заявою має особа, яка має родинні стосунки з померлим, що потрібно підтвердити належними та допустимим доказами у розумінні діючого ЦПК України, або їх представником, що також слід підтвердити належним чином у відповідності до вимог ст. 77, 81 ЦПК України.

Водночас, слід зазначити, що чинне законодавство розрізняє сімейні та родинні відносини фізичних осіб, і відповідно, правове становище членів сім`ї та родичів.

Так, згідно ч. 2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Родинні ж відносини - це кровний зв`язок між людьми різного ступеня споріднення, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Стосунки між подружжям не є родинними. Напроти, законодавство встановлює ряд заборон щодо перебування родичів у шлюбі (ст. 26 СК України).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постановах від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17, від 23 квітня 2020 року у справі №686/8440/16-ц.

Щодо переліку «близьких родичів», то суд звертає увагу, що у вказаному рішенні Конституційного Суду України, останній зазначив перелік близьких родичів, а саме « близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба)».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування трансплантації анатомічних матеріалів людині» близькі родичі та члени сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, двоюрідний брат, двоюрідна сестра, рідна тітка, рідний дядько, рідний племінник, рідна племінниця, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як слідує з поданої заяви та доданих до неї матеріалів ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 червня 2007 року. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2017 року ОСОБА_2 був визнаний безвісті відсутнім.

Отже, з матеріалів справи не вбачається, що заявник та померла особа є родичами або членами сім`ї.

Оскільки заявником у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території є особа, яка не є родичем померлого, а також враховуючи, що заяву ОСОБА_1 подано до суду особисто, не як представником родичів померлого, і не в їх інтересах, в останньої відсутні цивільні процесуальні права і обов`язки заявника у цій категорії справ у даному випадку.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність підтвердження наявності у заявника права на подання такої заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України остання підлягає поверненню.

Відповідно п.1 ч. 4ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли заява подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має її право підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Разом з тим, слід звернути увагу заявника на те, що у разі необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей вона не позбавлена можливості звернутись до суду із цими вимогами як їх представник, вказавши про це у заяві разом із зазначенням мети необхідності встановлення даного факту та дотримання інших вимог ЦПК України щодо оформлення заяви про встановлення юридичного факту.

На підставі викладеного, керуючись, п.1 ч.4 ст.185, 261, ч.3 ст.296, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: