КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» - Барандича Олександра Анатолійовичана рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», в якому просив суд визнати виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною 11 лютого 2020 року про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», якому в свою чергу відступило Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» право вимоги заборгованості за кредитним договором № R7B, укладеним 25 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною 11 лютого 2020 року вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 1017, виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість у розмірі 15 396 грн 18 к. Зауважує, що нотаріус належним чином не перевірила безспірність вимог відповідача, що призвело до порушення вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 11 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за № 1017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», заборгованості за кредитним договором № R7B, укладеним 25 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , яка виникла за період з 29 січня 2019 року до 31 січня 2020 року в сумі 15 396 грн 18 к.,таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7 261 грн 20 к.

Не погоджуючись з рішенням суду, 29 липня 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» - Барандич Олександр Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду від 12 березня 2021 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 7 261 грн 20 к., та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не дотримано принципу співмірності витрат на правничу допомогу, оскільки враховуючи складність справи та розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягав стягненню з позивача, заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними та необґрунтованими.

Вказує, що судом не досліджено докази на підтвердження виконання послуг представником позивача.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати на правничу допомогу, які мають розумний розмір, були необхідними і фактично доведена їх неминучість.

Зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення допущено описку, а саме замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис, вчинений 11лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1017 не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, суд першої інстанції з урахуванням вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України вважав, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 261 грн 20 к., а також документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн 00 к.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині стягнення витрат на правничу допомогу, тому в іншій частині позовних вимог апеляційним судом не переглядається.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що 25 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R7B (а.с. 29-32).

Право вимоги, за вказаним договором, ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (а.с. 115-121).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. 11 лютого 2020 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1017, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № R7B, яка виникла за період з 29 січня 2019 року до 31 січня 2020 року в сумі 15 396 грн 18 к. (а.с. 32 зворот, 96).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено та вирішено питання про стягнення на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.1 ст.133 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 вересня 2021 року у справі №160/12268/19 виклав правовий висновок, відповідно до якого витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та ОСОБА_1 20 серпня 2020 року укладено договір № 06/08/20 про надання правової (юридичної допомоги)(а.с. 33-34).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.2. вказаного договору адвокатське бюро відповідно до узгоджених сторонами доручень надає клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними та юридичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, національній поліції України та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі при оскарженні дій та бездіяльності службових та посадових осіб (а.с. 33).

Пунктом 4. «Гонорар, фактичні витрати та порядок оплат» договору визначено, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги складає 1 000 грн 00 к. за годину роботи. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової (юридичної) допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро електронною поштою або поштою. Акт про надання правової (юридичної допомоги)вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт (а.с. 33 зворот).

Згідно акту приймання передачі від 21 серпня 2020 року по договору про надання правової (юридичної допомоги) № 06/08/20 від 20 серпня 2020 рокускладеного та підписаного між адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та ОСОБА_1 визначено, що адвокатські послуги (правнича допомога) по договору про давання правової допомоги № 06/08/20 від 21 серпня 2020 року, відповідають умовам договору про надання правової допомоги та належним чином оформлені. Виконано послуги: ознайомлення з документами; вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових актів; складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; складання клопотання про забезпечення позову; підготовка, формування та направлення позову та клопотання до суду. До сплати по цьому акту належить 6 000 грн 00 к. (а.с. 35).

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу по договору про надання правової (юридичної допомоги) № 06/08/20 від 20 серпня 2020 року адвокатським бюро надані такі послуги (а.с. 35 зворот):

- ознайомлення з документами, кількість часу 60 хв, сума 1 000 грн 00 к.;

- вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових актів, кількість часу 30 хв, сума 500 грн 00 к.;

- складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, кількість часу 90 хв, сума 3 000 грн 00 к.;

- складання клопотання про забезпечення позову, кількість часу 30 хв, сума 500 грн 00 к.;

- підготовка, формування та направлення позову та клопотання до суду кількість часу 60 хв, сума 1 000 грн 00 к.;

- а разом 6 000 грн 00 к.

Позивач звертаючись з позову до суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання правової (юридичної допомоги) від 20 серпня 2020 року, акт приймання передачі по договору про надання правової (юридичної допомоги) № 06/08/20 від 20 серпня 2020 року (а.с. 35), розрахунок витрат на правову допомогу по договору про надання правової (юридичної допомоги) № 06/08/20 від 20 серпня 2020 року (а.с. 35 зворот), рахунок-фактуру №6 від 21 серпня 2020 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 38), а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 37).

Апеляційним судом перевірено розрахунок витрат на правову допомогу та детальний опис наданих адвокатським бюро послуг, а також подані документи.

Тому, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому на виконання відповідних робіт.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог щодо стягнення витрат понесених на правову допомогу.

Представник відповідача в апеляційній скарзі вказує, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення допущено описку, а саме замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд за заявою учасників справи може виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки, отже, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з відповідною заявою.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» - Барандича Олександра Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді