Справа № 758/5401/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В.

Зазначав, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2019 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити йому суму невиплаченої пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

28.07.20 було відкрито виконавче провадження № 62667355.

19.10.20 старшим державним виконавцем Амборським А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 62667355.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не було здійснено жодних реальних дій для виконання рішення суду, заявник просив визнати дії державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними, зобов`язати старшого державного виконавця усунути порушення, шляхом відновлення виконавчого провадження та вжити заходів щодо примусового виконання судового рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії відповідно до ст. ст. 13, 18, 48, абз. 1 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

У письмових поясненнях державний виконавець, заперечуючи проти задоволення скарги вказав на те, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.08.20 на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії та нараховано борг у розмірі 111 412,92 грн., які буде виплачено згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05.11.14 № 637. Згідно вимог виконавчого документа зобов`язано нарахувати та виплатити кошти, проте доказів виплати нарахованих коштів боржником не надано. Станом на 19.08.20 рішення суду боржником не виконано.

19.08.20 та 14.09.20 державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Державним виконавцем направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб за невиконання рішення суду до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві

19.10.20 державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення немайнового характеру.

Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

У судове засідання скаржник та державний виконавець не з`явилися.

Від скаржника надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд ухвалив розглядати скаргу за відсутності скаржника та державного виконавця, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 09.12.19 Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити суму невиплаченої пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 (а.с. 21-22).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 28.07.20 відкрито виконавче провадження ВП № 62667355 (а.с. 24-25).

Згідно з постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 19.08.20 та від 14.09.20 (а.с. 31-32, 34-35) за невиконання рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5401/17 без поважних причин на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві накладено штраф.

14.09.20 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. внесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві за невиконання рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5401/17 (а.с. 36-38).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 19.10.20 закінчено виконавче провадження ВП № 62667355 (а.с. 95-96).

Обґрунтовуючи постанову, державний виконавець послався на норми п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ підлягає надісланню до суду, який його видав відповідно до ч. 3 ст. 63 зазначеного Закону.

Частиною 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Обов`язки і права виконавців передбачені ст. 18 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки державним виконавцем не були подані докази, які б вказували на те, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з вищевикладеного, скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, в частині визнання постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 62667355 від 19.10.20 - неправомірною та зобов`язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича усунути порушення, шляхом відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України скарга, в решті вимог, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 39, 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-261, 268, 450-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича - задовольнити частково.

Визнати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 62667355 від 19.10.20 - неправомірною.

Зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського Андрія Вікторовича усунути порушення, шляхом відновлення виконавчого провадження.

У задоволенні решти скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяС. С. Захарчук