Справа № 336/7265/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення зави про забезпечення позову

13 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом з позовом подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль Peugeot 407, тип кузову седан, сірого кольору, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження та накласти арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 в межах суми 81520.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до висновку, що вона підлягає поверненню заявникові, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду клопотання про забезпечення позову, а саме, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, позивач просить звільнити її від сплати судового збору при поданні заяви про забезпечення позову у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, яке обґрунтовує своєю не працевлаштованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК та п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судом приймається, що позивачем був сплачений судовий збір при подачі позовної заяви, окрім того суд бере до уваги майновий характер позову.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відмову у звільненні позивачки від сплати судового збору.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, а сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову, здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору при подачі до суду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151,153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суд роз`яснює заявнику право повторного звернення із вказаною заявою після усунення недоліків, які стали підставою для повернення заяви про забезпечення доказів.

Суддя Ю.А.Галущенко