Провадження № 2-з/219/211/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Погрібна Н.М., розглянувши ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 27.01.2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 5344 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 534463,65 грн. в межах виконавчого провадження № 66903272, що здійснюється Бахмутським відділом ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

В обґрунтування заяви зазначено, що відкрито виконавче провадження про стягнення грошових коштів за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Заявник вважає, що заборгованість не є безспірною. Просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). (ч. 1ст. 153 ЦПК України). Місце реєстрації заявника: АДРЕСА_1 . Отже, виходячи з положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 12 ст. 28 ЦПК України, заява підсудна Артемівському міськрайонному суду Донецької області.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до висновку про вжиття заходів забезпечення позову.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що 22.09.2021 року головним державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Самбуловою І.Є. відкрито виконавче провадження ВП № 66903272, з примусового виконання виконавчого напису № 53440, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 53446,65 грн.

При цьому, предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявник вважає, що такий напис вчинено незаконно.

У даному випадку заявник на підставі пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України просить зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтував її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі вказаного виконавчого напису.

Таким чином, невжиття заходів для забезпечення позову до його пред`явлення, а саме: не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів з заявника.

На думку судді, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який буде оскаржено боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За вищевказаних обставин суд дійшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису № 5344, вчиненого 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 5344, вчиненого 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 53446,65 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Н.М. Погрібна