Справа № 148/1574/21
Провадження №2-о/148/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, заінтересована особа - Шпиківська селищна рада про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

встановив:

30 серпня 2021 року адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Заяву мотивував тим, що з осені 2000 року ОСОБА_2 проживала із ОСОБА_1 в одному будинку до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 була жінкою похилого віку, родичів кровного споріднення не мала. Тому ОСОБА_1 разом з дружиною, яким ОСОБА_2 постійно допомагала будучи працездатною, поселив її в своєму будинку і здійснював особисто постійний догляд за нею, як за членом сім`ї, брав на себе всі витрати пов`язані з побутом, купував їй ліки та після смерті здійснив її поховання. На даний час здійснює догляд за її могилою. Проживаючи однією сім`єю заявник та ОСОБА_2 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Через відсутність юридично встановленого факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю, заявник не може реалізувати своє право на спадщину.

З огляду на вказане представник заявника звернувся в суд та просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ній. Суду пояснив, що ОСОБА_2 була самотньою, родичів не мала, тому заявник та його дружина забрали її проживати до свого будинку, щоб здійснювати за нею догляд, так як вона була похилого віку. Зазначив, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Шпиківської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечують.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом заявника та ОСОБА_2 .. Працював сільським головою Торківської сільської ради з 1988 року по 2015 рік. ОСОБА_2 знав з 1988 року. Вона проживала по сусідству з ним та заявником самотньо. Родичів в неї не було. З 2000 року сім`я заявника забрала ОСОБА_2 до себе в будинок, щоб доглядати та допомагати їй, оскільки вона захворіла. З того часу і до дня смерті ОСОБА_2 проживала однією сімєю з ОСОБА_1 . Останній здійснив її поховання.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом заявника в с. Торків. ОСОБА_2 проживала по сусідству з ними самотньо. Родичів та дітей в неї не було. З 2000 року ОСОБА_2 проживала з заявником та його сім`єю в одному будинку до дня смерті, вони спільно вели господарство.

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 14.05.2007, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років в с. Торків Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7).

З копії довідки №75 від 01.03.2018, виданої Виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була прописана та постійно проживала у с. Торків залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 2,5890 га. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем залишився ОСОБА_1 , інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає. Факт прийняття спадщини перевірено на підставі спільного проживання спадкодавця та спадкоємця в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8).

З листа Тульчинської державної нотаріальної контори №209/02-14 від 21.03.2018 встановлено, що заявнику ОСОБА_1 повідомлено, що видати свідоцтво на спадщину після смерті ОСОБА_2 не представляється можливим, а ОСОБА_1 потрібно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с.4).

З копії спадкової справи № 196/2018, відкритої після смерті ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 звернувшись до нотконтори з відповідною заявою (а.с. 36).

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до п. 2, 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи з аналізу законодавчих норм, які регулюють порядок встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем , досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що він більше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 проживав з нею однією сім`єю.

Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, суд вважає можливим задовольнити його заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, заінтересована особа - Шпиківська селищна рада про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко