Справа № 523/9484/19
Провадження №4-с/523/3/21
У Х В А Л А

"21" вересня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, боржник: ОСОБА_1 , на дії начальника Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Галата Д.В., -

ВСТАНОВИВ:

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії начальника Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Галата Д.В. В обґрунтування скарги зазначивши, що на виконанні у Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходився виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 21.07.2014 р. у справі № 523/8861/13 про стягнення з ОСОБА_1 надміру нарахованої субсидії у розмірі 2465 грн. 08 коп.. Відповідно до інформації Управління соціального захисту населення в Суворовському районі за боржником ОСОБА_1 рахується борг у сумі: 798 грн. 08 коп., однак, не зважаючи на наявність боргу, державним виконавцем 14.11.2016 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Представник заявника зазначає, що дана постанова є незаконною, а відтак підлягає скасуванню. На підставі викладеного просить, поновити строк на звернення зі скаргою, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2019 року (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у справі за скаргою та призначено судове засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_2 , скаргу розподілено судді Бабакову В.П.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2020 року (суддя Бабаков В.П.) цивільну справу за скаргою прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2021 року суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Суворовського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи в судове засідання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області інформацію/відомості з приводу виконання постанови В-5/1152 Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 19.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , щомісячних сум відрахування з пенсійних виплат (а.с.108).

На виконання ухвали суду, 20.08.2021 року вх. № 24404 Головним управління ПФУ надіслано лист із зазначенням помічного відрахування з пенсійних виплат (а.с.111-112).

В судове засідання представник Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.104-106, 118), представник заявника про причини не явки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду скарги або розгляд скарги за відсутності не надав.

Посадова особа: начальник Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Галата Д.В., чиї дії оскаржуються, до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив (а.с.101-103, 119).

Боржник: ОСОБА_1 в судове засідання, також не з`явилась, про слухання справи повідомлялась, про причини не явки суд не повідомила.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно із статті 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши докази на підтвердження вимог скарги в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У скарзі на дії державного виконавця представник заявника стягувача зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», борг за виконавчим листом сплачено не в повному обсязі. Відомості про наявність боргу стягувачу стали відомі лише 24.05.2019 року з автоматизованої Системи Виконавчих проваджень, та після отримання відповіді 13.06.2019 року про підстави закриття виконавчого провадження стягувач звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та поновлення строку на звернення.

Так, згідно листа Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 03.06.2019 року вих. № 17897 Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради повідомлено наступне: в провадженні Першого Суворовського ВДВС м. Одеси перебувало виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради суми боргу у розмірі: 2 465 грн. 08 коп. В подальшому, до матеріалів виконавчого провадження було долучено копію ухвали Суворовського районного суду м. Одеси (справа № 13805/14-а) про надання розстрочки з виконання постанови суду від 16.08.2013 року у розмірі: 162 грн. 71 коп., щомісячно. 18.02.2015 року державним виконавцем прийнято рішення про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу на суму: 1 939 грн. 88 коп., з урахуванням сплаченої суми боргу у розмірі: 525 грн. 20 коп., копію якої було направлено сторонам провадження. 19.02.2015 року було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника згідно відповіді на електронний запит УПФУ. 26.10.2016 року до відділу надійшло повідомлення УПФУ в Суворовському районі м. Одеси від 21.10.2016 року про утримання пенсії боржника у повному обсязі, а саме, у сумі: 1 939 грн. 88 коп., та вказана сума грошових коштів була перерахована на рахунок стягувача (а.с.7).

На підтвердження суми боргу у розмірі: 798 грн. 08 коп. представником стягувача надано довідку Департаменту праці та соціальної політики ОМР від 03.11.2020 року вих. № 02-27/2172, згідно якої зазначено, що станом на 01.11.2020 року по виконанню рішення суду по справі № 523/9484/19 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі: 798 грн. 08 коп. (а.с.82).

Судом досліджуються матеріали виконавчого провадження, витребувані ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2019 року.

Так, згідно супровідного листа зазначено, що виконавче провадження № 1152/5 № перереєстрації В-30/887 виконавчий лист № 523/8861/13 від 21.07.2014 року, відкрито 18.02.2015 року, завершено 14.11.2016 року, підстава завершення: ст. 39 п. 9 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою Державного виконавця від 22.12.2014 року закінчено виконавче провадження на підставі п.10.ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Постановою державного виконавця від 20.08.2014 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій у сумі: 42 грн. 72 коп. В ході виконання рішення суду, державним виконавцем отримано відповідь Пенсійного фонду України від 13.08.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 , 25.06.1946 року перебуває на обліку в УПФ в Суворовському районі, як особа яка отримує пенсійні виплати, розмір пенсії становить: 1 445 грн. 77 коп.

Згідно виконавчого листа виданого Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/8861/13-а, з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики ОМР стягнуто надміру нараховані субсидії у розмірі: 2 465 грн. 08 коп., в графі відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення, 22.12.2014 року державним виконавцем Загризла Т.В., проставлено відмітку - частково стягнуто грошову суму у розмірі: 525 грн. 20 коп.

Відповідно до ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 року (№523/13805/14-а) розстрочене виконання постанови Суворовського районного суду м. Одесі від 16 серпня 2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму надміру нарахованої субсидії у розмірі у розмірі 2465,08 гривень, шляхом щомісячної сплати ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суми у розмірі 102 гривні 71 копійки протягом двадцяти чотирьох місяців, починаючи з дати набуття даної ухвали законної сили. Ухвала набрала законної сили 21.10.2014 року.

Згідно постанови державного виконавця від 18.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46568160, державним виконавцем Свідерською М.Г. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики ОМР грошової суми у розмірі: 1 939 грн. 88 коп. Відповідно до супровідного листа від 20.02.2015 року копію постанови від 18.02.2015 року направлено сторонам виконавчого провадження.

В подальшому, згідно постанови державного виконавця В-5/1152 від 19.02.2015 року ОСОБА_4 , постановлено звернути стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання у розмірі: 20% щомісячно до повного погашення боргу у розмірі: 193, 98 грн., починаючи з дня утримання, розстрочити виконання виконавчого листа № 523/8861/13 виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 16.08.2013 року, шляхом щомісячного сплати боржником суми у розмірі: 102 грн. 71 коп.

Відповідно до постанови державного виконавця Загризла Т.В. від 20.08.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі: 246 грн. 51 коп. Разом з цим, згідно відмітки державного виконавця на постанові виконавчий збір у розмірі: 52,52 грн., стягнуто, залишок 193 грн. 98 коп.

Згідно листа Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.10.2016 року, Суворовському ВДВС м. Одеси повернуто виконавчий лист №523/8861/13 на пенсіонера ОСОБА_1 ,. у зв`язку з його повним виконанням, початковий борг: 1 939 грн. 88 коп., утримання по 30.09.2016 року, залишок боргу: 0, 00 грн., довідку про повернення виконавчого листа складено заступником начальника управління Головним спеціалістом Плітусяк Т.М.

Відповідно до постанови державного виконавця Свідерської М.Г., від 14.11.2016 року ВП № 46568160 з примусового виконання виконавчого листа № 523/8861/13 виданого 21.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі: 1 939 грн. 88 коп. закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Також, даною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Згідно супровідного листа від 22.11.2016 року вих. № 54308 постанову про закінчення виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.

При цьому, матеріали виконавчого провадження, також містять лист Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.12.2016 року вих. № 131, згідно якого зазначено про повернення виконавчого листа у зв`язку з його виконанням, де вказано, що на моменту виконання суму боргу становила: 193 грн. 98 коп., та станом на 31.12.2016 року залишок боргу 0, 00 грн. (а.с.49).

Таким чином, судом з досліджених матеріалів виконавчого провадження встановлено, що в провадженні Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціальної політики ОМР суми боргу у розмірі: 1 939 грн. 88 коп., з урахуванням сплачених коштів у розмірі: 525 грн. 20 коп., що відповідно становить: 2465 грн. 08 коп., сума стягнута за рішенням суду та 525 грн. 20 коп., - часткове стягнення, що становить: 1 939 грн. 88 коп., яке було закінчено з підстав його повного виконання.

Судом досліджується лист-відповідь Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області управління з питань виплати пенсій від 20.08.2021 року вх. № 24404, згідно якого Управління ПФУ повідомило, що 23.02.2015 року на адресу управління надійшла постанова В-5/1152 від 19.02.2015 року Другого Суворовського ВДВС про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано стягнути з ОСОБА_1 , борг у розмірі: 1 939 грн. 88 коп. та виконавчий збір у сумі: 193 грн. 88 коп. В листі зазначено, що починаючи з 01.03.2015 року по 30.12.2016 року згідно постанови В-5/1152 проводилось утримання боргу від нарахованих пенсійних виплат. Кошти переводились на рахунок Другого Суворовського ВДВС на р/р № НОМЕР_1 в ГУ ДКУ в Одеській області, про що надано таблицю перерахування. Так, згідно таблиці судом встановлено, що відрахування почалось з березня 2015 року по серпень 2016 року, відрахування було здійснено у розмірі: 102,71 грн., пенсійна виплата: 1 564 грн. 39 коп., а в листопаді та грудні 2016 року відбулось стягнення у розмірі: 102 грн. 71 коп., та 91 грн. 27 коп., (а.с.111-112).

Таким чином, з наданої суду інформації встановлено, що Управління Пенсійного фонду з березня 2015 року по грудень 2016 року проводило стягнення з пенсійних виплат боржника згідно постанови В-5/1152, та розмір відрахувань загалом становить: 2 042 грн. 76 коп.

На підтвердження наявності заборгованості перед стягувачем, представником останнього наданого Довідку від 03.11.2020 року вих. № 02-27/2172 згідно якої зазначено, що борг за ОСОБА_1 , рахується у сумі: 798 грн. 08 коп. В довідці зазначено, що 24.11.2014 року стягнення відбулось у сумі: 240 грн. 76 коп., 19.12.2014 року 284 грн. 44 коп., 13.03.2015 року 114 грн. 70 коп., 12.02.2016 року 102 грн. 71 коп., 14.03.2021 року 102 грн., 71 коп., 29.06.2016 року 102 грн.71 коп., 30.08.2017 року 718 грн. 97 коп. (а.с.82).

Разом з цим, судом встановлено, що пенсійні відрахуванням склали: 2 042 грн. 76 коп., та кошти перераховувались на рахунок Другого Суворовського ВДВС на р/р № НОМЕР_1 в ГУ ДКУ в Одеській області.

Вирішуючи скаргу на дії державного виконання суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вчинено дій щодо виконання рішення, а саме, було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, та судом встановлено, відповідно до листа Головного управління Пенсійного Фонду України, борг з ОСОБА_1 , за виконавчим провадженням на підставі постанови В-5/1152 від 19.02.2015 року стягнуто в повному обсязі.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 47 цього Закону, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Відповідно до п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02 квітня 2012 року, перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень. Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями статтями 48-62 Закону № 1404-VIII, а порядок виконання рішень немайнового характеру - нормами статей 63-67 вказаного Закону.

Стаття 10 ЗУ «Про виконавче провадження» (що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачені заходи примусового виконання рішень, серед яких є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Судом встановлено, що постановою № В-5/1152 від 19.02.2015 року державним виконавцем Свідерською М.Г., було звернуто стягнення на пенсію боржника тощо (а.с.42), тобто, державним виконавцем на виконання вимог Закону щодо примусового виконання рішення суду, було вжито заходів спрямованих на його виконання.

Виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9.ч.1.ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження).

Судом також встановлено, що згідно постанови від 14.11.2016 року ВП № 46568160 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 523/8861/13 виданого 21.07.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Департаменту правці та соціальної політики Одеської міської ради грошової суми у розмірі: 1 939 грн. 88 коп., закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.47).

Статтею 41 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені підстави відновлення виконавчого провадження, зокрема: у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Разом з цим, суд зазначає, що підстав для скасування постанови про закінчення виконаного провадження від 14.11.2016 року, судом не встановлено, представником стягувача не доведено незаконності винесення постанови. Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з підстав виконання рішення суду, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що скарга Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на дії начальника Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Галата Д.В., боржник: ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 76-81, 247, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на дії начальника Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Галата Д.В., боржник: ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції.

Суддя: