Справа №155/1485/21
Провадження №2з/155/36/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2021 суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Горохові Волинської області матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В :

18.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить вжити заходів забезпечення позову зупинити продаж арештованого майна у виконавчому провадженні №62645430, відкритому 24.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем, а саме продаж: нежитлового приміщення, споруда хлібзаводу /Літера «А-2/, загальною площею 1674,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; картоплесховища /A-1/, загальною площею 1350,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що 24.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження №62645430 з приводу примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» 133543 (сто тридцять три тисячі п`ятсот сорок три) гривні 84 копійок, з яких 92050 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) гривень заборгованості за зберігання майна, 6658 (шість тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень трьох відсотків річних, 27835 (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 81 копійок втрат від інфляції та 2 003 (дві тисячі три) гривні 16 копійок судового збору. В матеріалах виконавчого провадження №62645430 наявна постанова від 24.07.2020 року про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої мінімальна сума витрат становить 274,84 гривень. Загальна сума стягнення згідно виконавчого документа та з врахуванням витрат виконавчого провадження становить 135821,84 гривень. В процесі примусової реалізації приватним виконавцем оцінено нерухоме майно, а саме: приміщення звірогосподарства «А-2», загальною площею 372,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , на суму 139000,00 грн. нежитлового приміщення, споруда хлібзаводу /Літера «А-2/, загальною площею 1674,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 275000,00 гривень, картоплесховища /А-1/, загальною площею 1350,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 186000,00 гривень. 04.10.2021 року відбулися прилюдні торги, згідно яких споруда хлібзаводу та картоплесховища продані за ціною 572000,00 гривень та 186000,00 гривень. Заявник зазначає, що сума реалізації майна значно перевищує суму заборгованості. Кожен із проданих лотів покриває суму заборгованості в повному обсязі, а тому в таких діях заявник вбачає незаконне позбавлення його права власності на майно шляхом його продажу на прилюдних торгах в незаконний спосіб. Разом із тим, приватний виконавець з метою пошуку майна боржника не перевірив факту наявності коштів на рахунках, так як звернення стягнення на кошти здійснюється в першочерговому порядку. Заявниця вказує, що в неї на рахунку знаходяться кошти в сумі 171166,19 гривень, яких достатньо для покриття всіх боргів. Всупереч вказаному, приватний виконавець вирішив в незаконний спосіб позбавити її нерухомого майна, що є неприпустимим. Враховуючи, що торги з реалізації майна відбулися та визначено переможця торгів, як власник майна, якого незаконно позбавлять власності, заявниця бажає захистити своє право на майно та подати позов про визнання за нею права власності на незаконно продане майно. Заявниця зазначає, що предметом майбутнього позову буде визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Позов буде пред`являтись в порядку виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна, а саме за місцем знаходження основної його частини в порядку ч.1 ст.30 ЦПК України. З огляду на вищенаведене, з метою недопущення незаконного позбавлення права власності на майно, ОСОБА_1 просить подану заяву задовольнити.

Для вирішення питання про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна у виконавчому провадженні сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №62645430 від 24.07.2020, приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №161/9077/19 від 04.06.2020, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області з приводу примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» 133543 (сто тридцять три тисячі п`ятсот сорок три) гривні 84 копійок, з яких 92050 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) гривень заборгованості за зберігання майна, 6658 (шість тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень трьох відсотків річних, 27835 (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 81 копійок втрат від інфляції, та 2 003 (дві тисячі три) гривні 16 копійок судового збору.

Отже, судове рішення про стягнення заборгованості із заявника набрало законної сили та звернуте до примусового виконання.

Згідно з положеннями ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.436 ЦПК України зупинення виконання судового рішення може бути здійснено судом касаційної інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Суд приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні призведе до зупинення виконання вищезгаданого рішення суду, що є недопустимим.

Отже, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, відсутні достатні підстави для висновку, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

У зв`язку з цим у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Горохівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.