У Х В А Л А

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 761/39928/17

провадження № 61-16688ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року в справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та водопостачання,

встановив:

У листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 16 365, 72 грн за надані послуги з центрального опалення; 14 324, 84 грн за постачання гарячої води, 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 8 032, 29 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року замінено ПАТ«Київенерго» на його правонаступника - комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»(далі - КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 16 365, 75 грн, за послуги з постачання гарячої води в сумі 14 324, 84 грн, три відсотки та інфляційну складову боргу в сумі 8 032, 29 грн та 1 600,00 грн судового збору.

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року у вищевказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 38 722, 85 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 250 = 567 500, 00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є безпідставними, оскільки заявник не навів логічного обґрунтування таких посилань, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявникапро зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року в справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та водопостачання відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко