Справа № 2-1079/08
Провадження № 6/0158/42/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В

ТОВ «ФК Форт» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт»», видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву мотивує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2008 року у цивільній справі № 2-1079/08 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 6КА/2007/980-МК/2 від 25.12.2007 року.

На підставі виданих на виконання вищевказаного рішення суду виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ківерцівським РВ ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) завершені виконавчі провадження № 44878999; №11203379.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.11.2020 було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» у справі № 2-1079/08.

30.12.2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» було укладено Договір відступлення прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 6КА/2007/980-МК/2 від 25.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК Форт».

При цьому, заявник зазначає, що первісним стягувачем було втрачено виконавчі листи та пропущено строк для пред`явлення їх до виконання.

На підставі наведеного, заявник просить суд замінити стягувача з ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та поновити строк на пред`явлення його до виконання.

Представник ТОВ «ФК Форт» в судове засідання не з`явився. Згідно прохальної частини заяви, просить проводити розгляд справи у відсутності представника заявника у судовому засіданні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомили.

Згідно ст. ст. 442, 443 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Ківерцівським районним судом Волинської області від 29.10.2008 року ухвалено рішення у справі № 2-1079/08 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 6КА/2007/980-МК/2 від 25.12.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.12.2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ».

30.12.2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» було укладено Договір відступлення прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 6КА/2007/980-МК/2 від 25.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК Форт».

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із норм пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництвом, (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження в тому числі відступлення права вимоги.

У зв`язку з заміною кредитора, відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус як сторони виконавчого провадження. Заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися на будь-якій стадії виконавчого провадження, у тому числі якщо воно завершене, оскільки процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником. Дана обставина закріплена у ст. 442 ЦПК України.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20.11.2013 року № 6-122цс13, та положенням ч. 5 ст. 442 ЦПК України, за якими положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Отже, відповідно до умов даного договору від ТОВ «Морган Кепітал» до ТОВ «ФК Форт» перейшло право вимоги повного, належного та реального виконання обов`язків за вищезазначеним кредитним договором боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід провести заміну стягувача ТОВ «Морган Кепітал» на правонаступника ТОВ «ФК Форт».

Щодо вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущених строків на пред`явлення виконавчих листів, суд вважає, що в цій частині вимоги до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 2-461/09, від 01 червня 2020 року у справі № 2- 711/08, від 01 серпня 2019 року у справі № 751/5192/13, від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України " Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-X1Vпередбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду 18 січня 2021 року № 2-20/11, вищевказаний припис Закону застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання не сплив на час набрання ним чинності.

Згідно ст. 12 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» зокрема передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а вразі повернення виконавчого документу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта і п`ята).

З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2008 року закінчився ще до придбання 30.12.2020 року заявником у ТОВ «ФК» «Морган Кепітал" права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у даній справі. Таким чином, під час продажу ТОВ «ФК Морган Кепітал» права вимоги ТОВ «ФК Форт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а перед тим під час продажу ПАТ КБ "Надра" права вимоги ТОВ «ФК Морган Кепітал», Банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.

Посилання заявника, як на підставу поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, на те, що ФК «Форт» 30 грудня 2020 року набуло прав стягувача не може вважатись поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, адже до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відтак, заявником не надано належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили стягувачу ПАТ КБ «Надра» чи ФК «Морган Кепітал» вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання.

Суд звертає увагу, що факт заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні має виключно матеріальну природу правонаступництва, однак сам по собі у процесуальному відношенні не може доводити поважності причин пропуску визначеного законом строку, у тому числі щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник із заявою про видачу дубліката виконавчого документа із вказаних боржників звернувся до суду вже після закінчення визначеного законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у поданій заяві просив у відповідності до ст. 433 ЦПК України поновити йому вказаний строк, оскільки він, на думку заявника, пропущений із поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію як ПАТ КБ «НАДРА» (як первісного стягувача), так і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також правонаступників, згідно договорів про відступлення права вимоги, які протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як правонаступників стягувача, несумлінно користувалися усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживали заходів щодо виконання рішення суду.

Перехід права вимоги від ПАТ КБ «Надра» до ТзОВ «ФК ФОРТ» не може вважатися поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки права та обов`язки заявника, як нового кредитора та стягувача випливають і є похідними від правосуб`єктності первісного стягувача ПАТ КБ «Надра».

І хоч у поданій до суду заяві ТзОВ «ФК ФОРТ» посилається на те, що під час проведення процедури ліквідації його правонаступника ПАТ «КБ «Надра» всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржниках за відступленими кредитними договорами, у зв`язку із зміною керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, були втрачені, а тому, враховуючи вказане, просили видати дублікат втраченого виконавчого документу та поновити їм строк для пред`явлення його до виконання, однак будь-яких що втрати виконавчого листа суду не надано.

Заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа не містить жодного обґрунтування як щодо часу, обставин втрати виконавчих листів, їх фіксації, так і щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання.

Суд також критично відноситься до вказаних заявником причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а саме, запровадження у червні 2015 року процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», оскільки відповідно до ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку (якщо в банку не здійснювалася тимчасова адміністрація) забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку Фонду/уповноваженій особі Фонду. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до ч. 4ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищенаведене, обов`язок вжиття заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком з часу запровадження ліквідаційної процедури покладалось на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в серпні 2016 року було створено АСВП, комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників. Отже, з цього часу у стягувачів розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами та відповідно збільшилися можливості щодо захисту своїх прав та інтересів у встановленому законом порядку.

Незважаючи на вказане, первісним кредитором не вжито жодних заходів щодо виконання вказаного рішення, а заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник ТзОВ «ФК ФОРТ» всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надав суду достатніх доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Ківерцівським районним судом Волинської області у справі № 2-1079/08, а тому, зважаючи на закінчення строку, встановленого для пред`явлення даних виконавчих листів до виконання, й відсутність підстав для його поновлення, суд прийшов до висновку, що не можуть бути задоволені і вимоги ТзОВ «ФК ФОРТ» про видачу дубліката виконавчого документа.

Пунктом.17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд бере до уваги правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, враховуючи недоведеність поважності причин пропуску ТзОВ «ФК ФОРТ» строків на пред`явлення виконавчих документів до виконання, вимога про видачу дубліката втраченого документа ТзОВ «ФК ФОРТ» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 442 ЦПК України, ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, суд -

П О С Т А Н О В И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» () у справі № 2-1079/08.

У задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч