ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 638/12196/18

провадження № 22ц/818/3278/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Яковенко В. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 ,

треті особи - Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватне підприємство «Яшма», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», представниця третьої особи - Мордак І. С., ОСОБА_3 , представник третьої особи Шапошніков І. Є., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А.,

позивачка за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , представник позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

відповідачі за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», представниця відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 ,

треті особи за зустрічним позовом - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватна фірма «Яшма»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року в складі судді Цвірюка Д.В.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватне підприємство «Яшма», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович про скасування акту перевірки, який в подальшому уточнив, та просив скасувати незаконний акт перевірки цільового використання кредитних коштів, отриманих ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/02/3-1392-06 від 12 вересня 2006 року, складений 27 грудня 2006 року за кредитним договором № 014/07/1-152/1-07 від 16 лютого 2007 року, у якому містяться недостовірні факти інформація про отримання обладнання та суми сплати коштів, підписаний кредитним експертом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» Сорокіною А.В. та ОСОБА_2 на підставі фіктивних документів; визнати розірваним договір іпотеки № 014/02/3-76/1-04 від 09 вересня 2004 року як такий, що не відповідає вимогам ЦК України; скасувати накладену заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що складає предмет іпотеки, вирішити питання щодо судових витрат.

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватна фірма «Яшма» про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила визнати розірваним іпотечний договір № 014/02/3-76/1-04 від 09 вересня 2004 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 ; скасувати заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 через представника подала апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнила, та просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовів без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів, не взяв до уваги медичні довідки щодо стану її здоров`я, інвалідності та заяви про відкладення розгляду справи через епідеміологічну ситуацію.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачі належним чином повідомлені про розгляд справи та повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову та зустрічного позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватне підприємство «Яшма», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. про скасування акту перевірки, та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., Приватне підприємство «Бонус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех», Приватна фірма «Яшма» про зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_3 по суті є позовом третьої особи, однак судом першої інстанції визначений як зустрічний.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 31 березня 2020 року о 16-00 годині (а. с. 34 том 1).

Підготовчі засідання у справі призначались неодноразово. Зокрема, на 26 листопада 2020 року та 03 лютого 2021 року.

Судову повістку про виклик у засідання на 26 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_3 повернуто до суду без вручення (а. с. 102, 103 том 3). Доказів належного повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про зазначені засідання матеріали справи не містять.

24 листопада 2020 року та 01 лютого 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подавали до суду заяви про відкладення розгляду справи, мотивовані тим, що вони за віком перебувають у групі ризику, мають хронічні захворювання та інвалідність (а. с. 123, 129 том 3). Водночас, зі змісту цих заяв не вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обізнані про конкретні дати та час засідань у справі.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 двічі не з`явились у засідання без поважних причин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення їхніх позовів без розгляду.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали справа перебувала на стадії підготовчого провадження, підготовче судове засідання не закрито.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті. Іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.

За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні висновки висловлені в судових рішеннях Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-1420ск19), від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18 (провадження № 61-48691ск18), від 25 березня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-4960ск19).

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 757/54510/17, провадження № 61-2858св20 зроблено висновок, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.

Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).

Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).

Таким чином, з урахуванням зазначених норм права та релевантної судової практики Верховного Суду колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, у вступній частині ухвали від 03 лютого 2021 року наявне посилання на її винесення у підготовчому судовому засіданні, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого провадження, тому відсутні підстави для залишення позовних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували проти того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали справа перебувала на стадії підготовчого провадження.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки заявам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи і не мотивував їх відхилення.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Також, колегія суддів звертає увагу на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

За змістом пункту 10 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи провадження за позовом ОСОБА_1 відкрито ще 27 вересня 2018 року та 03 грудня 2019 року прийнято до спільного розгляду позов ОСОБА_3 . Проте, справа дотепер не розглянута.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року.