Справа № 132/2578/21
Провадження № 2/132/705/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2021 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі судового наказу, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти стягувати щомісячно з 13 грудня 2017 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем ВДВС Калинівського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55582290 з примусового стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, сформованої старшим державним виконавцем Калинівського ДВС Вінницької області Г. Химерою за період з 01.02.2018 року по 01.10.2019 року в розмірі 37303,06 грн., та розрахунком головного державного виконавця Чаплинського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за період з 01.11. 2019 року по 01.07.2021 року в розмірі 55531,00 грн. Станом на 01.07.2021 року заборгованість становить 55531,00 грн.

За нерегулярну та часткову сплату аліментів передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 196 СК України неустойка (пеня) у розмірі 1% відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи наведене, розмір неустойки з урахуванням періодів заборгованості, а саме з січня 2018 року по червень 2021 року становить 382460,00 грн, однак зважаючи на приписи ч.1 ст. 196 С, згідно з якою розмір неустойки не може перевищувати розмір заборгованості, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 55531,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні з викликом осіб та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження по справі та справа була призначена до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності заперечень позивача, та положення ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Судом установлено, що сторони у справі є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області від 14.12.2017 року № 132/4023/17, з відповідача ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти стягувати щомісячно з 13 грудня 2017 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем Калинівського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55582290 на виконання судового наказу № 132/4023/17, виданого 14.12.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, сформованої старшим державним виконавцем Калинівського ДВС Вінницької області Г. Химерою за період з 01.02.2018 року по 01.10.2019 року в розмірі 37303,06 грн., та розрахунком головного державного виконавця Чаплинського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за період з 01.11. 2019 року по 01.07.2021 року в розмірі 55531,00 грн. Станом на 01.07.2021 року заборгованість становить 55531,00 грн.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати.

Зокрема, Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

При цьому Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з розрахунком суми неустойки за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів на дитину за період з січня 2018 року по червень 2021 року становить 382460,00 грн. При цьому розрахунок заборгованості за аліментами позивачкою здійснено за формулою, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц.

Проте суд не може повністю погодитися з розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданим позивачкою, а саме розміром неустойки за січень 2018 року в сумі 18724,00 грн.

Так, як видно з наданого розрахунку, позивачкою обраховано розмір неустойки за січень 2018 року виходячи з розміру заборгованості за аліментами в сумі 1400,50 грн. (2170,56-770) помноженого на 1% та на 1337 днів прострочки, тобто з січня 2018 року по червень 2021 року.

Однак як видно з розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем у довідці-розрахунку борг у розмірі 1400,50 грн нарахований станом на 01.02.2018 року. При цьому у цій довідці-розрахунку не деталізовано і не конкретизовано початок періоду, з якого утворилася така заборгованість.

Разом з тим, докази на підтвердження обставин, що 1400,50 грн. є місячним платежем за аліментами за січень 2018 року, який ОСОБА_2 не сплатив своєчасно, в матеріалах справи відсутні.

З наведеного суд робить висновок, що розмір заборгованості в сумі 1400,50 грн. є сукупним розміром заборгованості за аліментами станом на 01.02.2018 року, однак позивачкою не доведено дати початку нарахування такої заборгованості, суми щомісячних платежів, які мав сплачувати платник аліментів протягом вказаного періоду, а також факти здійснення чи нездійснення будь-якої оплати відповідачем.

З наведених підстав, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок неустойки (пені) зі сплати аліментів відповідно до встановлених правил нарахування пені за кожним щомісячним платежем самостійно станом на 01.02.2018 року.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає недоведеним розмір неустойки (пені) зі сплати аліментів за січень 2018 року у сумі 18724,00 грн.

Щодо неустойки (пені) за аліментами за період з лютого 2018 року по червень 2021 року, суд погоджується з наданим розрахунком в цій частині, оскільки він відповідає вимогам законодавства.

Так розмір неустойки за вказаний період становить 363736,00 грн:

за лютий 2018 року 17575,00 грн. (1345,75 грн. * 1% * 1306 днів);

за березень 2018 року 18419,00 грн. (1441,25 грн. * 1% *1278 днів);

за квітень 2018 року 11746,00 грн. (941,25 грн. * 1%* 1248 днів);

за травень 2018 року 17540,00 грн. (1441,25 грн. * 1% * 1217 днів);

за червень 2018 року 17715,00 грн. (1492,50 грн. * 1% * 1187 днів);

за липень 2018 року 17268,00 грн. (1492,50 грн. * 1% * 1157 днів);

за серпень 2018 року 7713,00 грн. (685,00 грн. * 1% * 1126 днів);

за вересень 2018 року 7489,00 грн. (684,00 грн. * 1% * 1095 днів);

за жовтень 2018 року 7092,00 грн. (666,00 грн. * 1% * 1065 днів);

за листопад 2018 року 6803,00 грн. (666,00 грн. * 1% * 1034 днів);

за грудень 2018 року 18110,00 грн. (1751,50 грн. * 1% * 1004 днів);

за січень 2019 року 17042,00 грн. (1751,50 грн. * 1% * 973 днів);

за лютий 2019 року 7361,00 грн. (781,50 грн. * 1% * 942 днів);

за березень 2019 року 16008,00 грн. (1751,50 грн. * 1% * 914 днів);

за квітень 2019 року 17150,00 грн. (1942,25 грн. * 1% * 883 днів);

за травень 2019 року 814,00 грн. (95,50 грн. * 1% * 853 днів);

за червень 2019 року 15165,00 грн. (1845,00 грн. * 1% * 822 днів);

за липень 2019 року 6217,00 грн. (785,00 грн. * 1% * 792 днів);

за серпень 2019 року 14040,00 грн. (1845,00 грн. * 1% * 761 днів);

за вересень 2019 року 5949,00 грн. (815,00 грн. * 1% * 730 днів);

за жовтень 2019 року 15664,00 грн. (2241,00 грн. * 1% * 699 днів);

за грудень 2019 року 9070,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 637 днів);

за січень 2020 року 8629,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 606 днів);

за лютий 2020 року 8188,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 575 днів);

за березень 2020 року 7789,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 547 днів);

за квітень 2020 року 7347,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 516 днів);

за травень 2020 року 6920,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 486 днів);

за червень 2020 року 6479,00 грн. (1424,00 грн. * 1% * 455 днів);

за липень 2020 року 8347,00 грн. (1964,00 грн. * 1% * 425 днів);

за серпень 2020 року 2942,00 грн. (745,00 грн. * 1% * 395 днів);

за вересень 2020 року 7148,00 грн. (1964,00 грн. * 1% * 364 днів);

за жовтень 2020 року 4875,00 грн. (1464,00 грн. * 1% * 333 днів);

за грудень 2020 року 4473,00 грн. (1476,50 грн. * 1% * 303 днів);

за січень 2021 року 4254,00 грн. (1564,00 грн. * 1% * 272 днів);

за лютий 2021 року 4733,00 грн. (1964,00 грн. * 1% * 241 днів);

за березень 2021 року 3437,00 грн. (1614,00 грн. * 1% * 213 днів);

за квітень 2021 року 2953,00 грн. (1614,00 грн. * 1% * 183 днів);

за травень 2021 року 1465,00 грн. (1964,00 грн. * 1% * 152 днів);

за червень 2021 року 1807,00 грн. (1481,50 грн. * 1% * 122 днів).

Зважаючи, на положення ч. 1 ст. 196 СК України, згідно з яким розмір неустойки (пені) не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, а також положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, вважає доведеним розмір неустойки в сумі 55531,00 грн., а саме в межах суми, яку просить стягнути позивач.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору.

Крім того, позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Судом установлено, що 02.08.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Тарасюк Н.Г. було укладено договір про надання адвокатом правової допомоги, згідно з яким розмір гонорару адвоката сторони погодили в сумі 5000 грн.

На підтвердження сплати зазначеної суми надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 28 від 06.08.2021 року (а.с. 11).

Ураховуючи те, що позивачем надано суду обґрунтований розрахунок суми витрат, понесених на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20, 180, 181, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області №132/4023/17 від 14.12.2017 року, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 55531 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: