Дата документу 18.10.2021
Справа № 334/3009/21
Провадження № 2-др/334/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря судового засідання Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа №334/3009/21.

Рішенням суду від 17.08.2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20.09.2021 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 334/3009/21 у розмірі 10827,09 грн.

В судове засідання представник відповідача не з`явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, направив до суду заперечення, в яких вказав, що АТ КБ "Приватбанк» вважає, що сума витрат, заявлена представником відповідача значно перевищує втснаовлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу, крім того така сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначних справ, а тому в разі наявності підстав для компенсації цих витрат, їх сума підлягає зменшенню. Просять у задоволення заяви відмовити.

Враховуючи, що, згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви,суд приходить до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича від 20.09.2021 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що між 11.08.2021 року між ОСОБА_1 та АБ «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» було укладено договір про надання правової допомоги.

Пункотом 3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги визначено, що розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору (а.с.112).

Пунктом 2 додаткового договору визначено орієнтовну вартість послуг: написання відзиву - 3000,00 грн., участь у судовому засіданні - 1000,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи в суді - 1000,00 грн., гонорар за ведення справи у суді - 20 % від суми заявлених вимог.

Проте, додатковий договір до матеріалів справи не був долучений.

Відповідно до п.3.9 Договору від 11.08.2021р. встановлено, що клієнт доручає адвокату право підписання від імені Клієнта актів наданих послуг за цим договором, шляхом проставлення прізвища та ініціалів Клієнта в актах, в тому випадку, якщо ці послуги були адвокатом фактично надані (а.с112).

Ані матеріали справи, ані матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, акти наданих послуг суду не представлені.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася відповідачу адвокатом Працевитим Г.О. на підставі договору від 11.08.2021 року відповідно до якого адвокатом надавалася допомога у вигляді складання відзиву по позовну заяву та гонорару за ведення справи у суді.

Але, у судовому засіданні 17.08.2021 року адвокат участі не приймав у зв`яку з його неявкою.

До матеріалів справи додані тільки рахунки № 175 від 13.08.2021 року на суму 3000,00 грн. та № 232 від 17.09.2021 року на суму 7827,09 грн., але відмітки банку, касового чеку суду не представлено, що є підставою для відмовлення у задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволення зави представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.