Провадження №: 4-с/755/213/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

представника скаржника Чучковської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/11170/21 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніна Леоніда Ігоровича, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктор Степанович, ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

У С Т А Н О В И В:

01.07.2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою у якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніна Л.І. щодо винесення постанови від 24.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65734027 та скасувати постанову.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року визнано дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2021 року неправомірними, визнано такий розрахунок заборгованості неправомірним та зобов`язано головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 .

Зазначено, що 04 червня 2021 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Чучковською А.В. до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) подано заяву з проханням прийняти до виконання виконавчий лист та відкрити виконавче провадження, зобов`язати головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушені права боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 56999324, зокрема шляхом складення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, скасування всіх заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження та повідомлення роботодавця боржника про припинення утримання із заробітної плати ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 20 % від заробітної плати.

Заявник вказує, що 11.06.2021 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Огібеніним Л.І. відкрито виконавче провадження № 65734027 із зазначенням у постанові про відкриття виконавчого провадження про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

24 червня 2021 року в Автоматизованій системі виконавчого провадження зареєстровано відповідь Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 11.06.2021 року до якого, нібито, на виконання виконавчого листа № 755/4692/21 від 21.05.2021 року прикріплений розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 від 07.06.2021 року, який здійснено до відкриття виконавчого провадження.

Керуючись виключно такою відповіддю, а саме розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 07.06.2021 року, головний державний виконавець Огібенін Л.І. виніс постанову від 24.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії державного виконавця заявник вважає неправомірними, оскільки розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 56999324 складений з порушенням вимог ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», так як державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. розрахунок заборгованості по сплаті аліментів складено 07.06.2021 року станом на 01.02.2021 року, при цьому боржником було надано державному виконавцю довідку з місця роботи про отриману заробітну плату та утримані аліменти за період з серпня 2015 року по березень 2021 року включно та особисто державний виконавець Проць В.С. не вчинив жодних дій для отримання актуальних даних про заробіток боржника станом на червень 2021 року.

З яких підстав державним виконавцем Проць В.С. у червні 2021 року складено розрахунок заборгованості станом на січень 2021 року включно останнім не мотивовано, натомість державний виконавець Огібенін Л.І. з такими неправомірними діями погодився.

Заявник вказує, що через не складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.06.2021 року відновлення порушеного права боржника не відбулося, що призвело до безпідставного стягнення з боржника заборгованості по аліментах у розмірі 12 187,54 грн., оскільки ця сума була сплачена у період з лютого по червень 2021 року. Складання довідки-розрахунку по сплаті аліментів станом на 01.02.2021 року створює видимість виконання судового рішення, але фактичного виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року не відбулося.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2021 року скаргу ОСОБА_1 було повернуто без розгляду (а.с. 13-14).

Постановою Київського апеляційного суду від 06.09.2021 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду справи до суду першої інстанції (а.с. 40-41).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2021 року скаргу прийнято до провадження суду та залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 (а.с. 46-46 зв.).

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги та викладені у ній обставини, додатково пояснила, що державний виконавець відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, на даний час ОСОБА_1 заборгованості по аліментам не має.

Суб`єкт оскарження та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Письмові пояснення на скаргу учасниками справи не подавались.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 29.03.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/4692/21 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С., ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів постановлено ухвалу якою вимоги скарги задоволено, визнано дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 56999324 неправомірними, визнано неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 56999324 та зобов`язано головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 (а.с. 61-64).

На виконання вищезазначеної ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва 20.05.2021 року видано виконавчий лист № 755/4692/21 про зобов`язання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 (а.с. 65).

Вказаний виконавчий лист було подано на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

11.06.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65734027 з примусового виконання виконавчого листа № 755/4692/21 про зобов`язання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 (а.с. 66).

24.06.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І. в рамках виконавчого провадження № 65734027 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із добровільним, повним та фактичним виконанням рішення суду до відкриття провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 71).

Вказані дії державного виконавця та винесену постанову про закінчення виконавчого провадження заявник вважає протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, з посиланням на те, що фактичного виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року не відбулося, а відтак порушені права боржника ОСОБА_1 поновлено не було.

Вирішуючи питання можливості задоволення вимог скарги з наведених у ній підстав, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями, зокрема, є ухвали.

Частинами 1, 2 ст. 451, ст. 453 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Аналіз вищевказаних норм цивільного процесуального закону дає можливості дійти висновку про те, що законодавством визначено конкретний порядок поновлення порушених прав сторони виконавчого провадження, зокрема виконання в межах виконавчого провадження суб`єктом оскарження - державним (приватним) виконавцем ухвали суду постановленої за результатом розгляду скарги з подальшим повідомленням суду і заявника про її виконання.

Натомість, вимог про видачу на виконання ухвали суду, постановленої за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця, виконавчого листа на примусове виконання такої ухвали положення Цивільного процесуального кодексу не містять, що свідчить про помилкову видачу судом виконавчого листа № 755/4692/21 про зобов`язання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 .

Отже, ухвала суду, якою визнано дії державного виконавця неправомірними є тим процесуальним документом, відповідно до якого державний виконавець має усунути порушення, допущені ним при виконанні рішення суду.

На вищевказані обставини при вирішенні спору у даній справі було звернено увагу суду першої інстанції у постанові Київського апеляційного суду від 06.09.2021 року (а.с. 40, 41).

Вирішуючи по суті вимоги скарги суд також вважає за необхідне зазначити, що усталеною практикою Верховного Суду сформована позиція про те, що обставини, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню або в разі помилкової видачі виконавчого листа, обумовлюють настання процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що в свою чергу свідчить про те, що такий виконавчий лист не лише не міг бути виданий, а і не міг бути пред`явлений до виконання. Вказана позиція Верховного Суду узгоджується з положенням ст. 453 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду постановлена за результатами розгляду скарги на дії, бездіяльність чи рішення державного виконавця не підлягає примусовому виконанню в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень на підставі виданого виконавчого листа.

Убачається, що предметом розгляду скарги ОСОБА_1 у справі № 755/4692/21 був складений головним державним виконавцем Проц В.С. розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2021 року у виконавчому провадженні № 56999324, відповідно якого була нарахована заборгованість за період з вересня 2013 року по 01.02.2021 року в сумі 48 365,99 грн. За результатами розгляду скарги ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року встановлено неправомірне нарахування боргу по сплаті аліментів за довідкою-розрахунком від 01.02.2021 року в частині періоду з вересня 2013 року до серпня 2015 року, відповідно норми ч. 1 ст. 194 Сімейного кодексу України, тобто за період за минулий час, що перевищував трирічний строк, який передував пред`явленню стягувачем виконавчого листа до виконання (а.с. 61-64).

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року по справі № 755/4692/21 головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Удавіцькою Є.В. 07.06.2021 року складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно якого загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.02.2021 становить 4 531,13 грн. (а.с. 69-70). Ця сума боргу нарахована за період з серпня 2015 року по січень 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки виконавче провадження № 65734027 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І. було відкрито на підставі помилково виданого виконавчого листа на виконання ухвали суду за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця, що підлягала виконанню саме у порядку, визначеному ст. 453 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 353, 354, 451, 453 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніна Леоніда Ігоровича, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктор Степанович, ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.10.2021 року.

Суддя