Справа № 950/1340/21
Провадження № 2/950/483/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Косолапа В.М.,
за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2020 між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджено полісом № 173301655. Відповідно до умов договору товариство узяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
24.04.2020 о 06 год. 30 хв. у м. Обухів по вул. Каштанова, 7 В сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ВАЗ», НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo», НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Daewoo», НОМЕР_2 було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Постановами Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2020 року по справі № 372/1455/20 та по справі № 372/1456/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі заяви, власнику автомобіля «Daewoo», НОМЕР_2 ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16684,48 грн., що підтверджується страховим актом № 2031129-1 від 05.06.2020 та платіжним доручення № 15204 від 05.06.2020.

13.05.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір № 13/05/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору.

Враховую те, що після зіткнення з автомобілем «Daewoo», НОМЕР_2 відповідач місце пригоди самовільно залишив, на підставі п.п. «в» п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути на його користь суму виплаченого ОСОБА_4 відшкодування в розмірі 16684,48 грн.

Ухвалою від 26.08.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання у якому справу просив розглядати без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в тому числі через офіційний веб-сайт Судової влади, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з копією полісу № 173301655, ПрАТ «СК «ВУСО» є страховиком у відносинах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з власником автомобіля «ВАЗ», НОМЕР_1 (а.с. 62).

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2020 по справі № 372/1455/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 63).

Як свідчить копія постанови, 24.04.2020 о 06 годині 30 хвилин в м. Обухів по вул. Каштанова, буд. 7 (В) ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, не дочекавшись працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Крім того, постановою Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2020 по справі № 372/1456/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 64).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

20.05.2020 власник автомобіля «Daewoo», НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою у якій просив виплатити йому оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2020 в АДРЕСА_1 (а.с. 66)

Із акту огляду колісного транспортного засобу від 27.05.2020 вбачається, що на автомобілі «Daewoo» Ланос, НОМЕР_2 , виявлено пошкодження (а.с. 68).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2031129 від 29.05.2020 вартість ремонту складає 30700,00 грн. (а.с. 74-75). Згідно із страховим актом № 2031129-1 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 173301655 від 03.04.2020 сума страхового відшкодування становить 16648,48 грн. (а.с. 76), яка згідно з платіжним дорученням від 05.06.2020 № 15204 перерахована ОСОБА_4 (а.с. 77).

Крім того, 13.05.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір цесії № 13/05/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 58-60).

Згідно з додатком № 1 до вищевказаного договору, ФОП ОСОБА_1 набув право вимоги в тому числі до ОСОБА_2 за договором страхування № 173301655 (а.с. 61).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до підпункту «в» п. 38.1.1 ст. 38 вищевказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, чим завдав ОСОБА_4 матеріального збитку. При цьому відповідач самовільно залишив місце пригоди, що встановлено відповідним рішенням суду.

Суму збитку, завданого ОСОБА_4 , відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО», отримавши право регресної вимоги до відповідача в силу закону. При цьому за договором про відступлення права вимоги, позивач за даним позовом отримав право вимоги до ОСОБА_2 . За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 30.01.2019 № 30/10/19 (а.с. 43-44); додаткову угоду № 1129 від 28.05.2021 (а.с. 45); акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 46); копію платіжного доручення від 28.05.2021 на суму 5500,00 грн. (а.с. 47); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 8).

Відповідно до додаткової угоди, сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить 5500,00 грн. В акті здачі-прийняття робіт зазначено, що позивачу надані послуги: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі (2 год.) на суму 1500,00 грн.; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду (5 год.) на суму 2000,00 грн. Також зазначено, що клієнтом здійснено авансування послуг адвоката для здійснення супроводу та контролю судової справи в сумі 2000,00 грн. (а.с. 46).

Як уже зазначено судом, відповідно до п. 1-4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. та 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) завдані збитки в порядку регресу в сумі 16684,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. та 3500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лебединським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Лебединський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.10.2021.

Суддя В.М.Косолап