ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 361/8977/15

провадження № 61-14652св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Броварська місцева прокуратура Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування»,

відповідачі за первісним позовом: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 (позивача за зустрічним позовом), ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за первісним позовом, - Головне територіальне управління юстиції у Київській області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Тетяна Сергіївна, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Василишина В. О., та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, прийняту колегією у складі суддів: Сержанюка А. С., Гуля В. В., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог за первісним та зустрічним позовами

У грудні 2015 року Броварська місцева прокуратура Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства (далі - РССКП) «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до Головного управління (далі - ГУ) Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання недійсними та скасування наказу, свідоцтв про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову вказувала, що рішенням виконавчого комітету Броварської районної (міської) ради народних депутатів Спецкомбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому надано у постійне користування земельні ділянки площами 77,8 га та 0,5 га для обслуговування кладовища та артсвердловини на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. На підставі вказаного рішення підприємству видано державний акт на право постійного користування землею серії Б № 086616 від 1987 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування на землю за № 89.

Наказом ГУ Держземагентства у Київській області від 1 грудня 2014 року

№ 10-11251/15-14-сг ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною

площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

На підставі вказаного наказу Товариством з обмеженою відповідальністю

(далі - ТОВ) «Агро-Проект-Стиль» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області та присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :08:009:0003.

Вказувала, що відповідно до вказаного наказу реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області

ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності (індексний номер 30873828) від 12 грудня 2014 року на земельну ділянку площею 0,080 га з кадастровим номером :08:009:0003 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17935379 від 12 грудня 2014 року.

У подальшому ТОВ «Український Земельний Кадастр» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_2 на дві окремі земельні ділянки площею 0,0300 га і 0,0500 га та визначено їх кадастрові номери: :08:009:0004 і :08:009:0005 відповідно.

6 березня 2015 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності (індексний номер 34591393) на земельну ділянку

площею 0,050 га з кадастровим номером :08:009:0005 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 19835135 від 6 березня 2015 року) та видано свідоцтво про право власності (індексний номер 34592048) на земельну ділянку площею 0,030 га з кадастровим номером :08:009:0004 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, і прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний

номер 19835491 від 6 березня 2015 року).

27 березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В. В., зареєстрований за № 1018, за умовами якого ОСОБА_3 набув у власність земельну ділянку площею 0,030 га з кадастровим номером :08:009:0004 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Прокуратура вважає, що вказаний наказ ГУ Держземагенства у Київській області № 10-11251/15-14-сг від 1 грудня 2014 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до акта перевірки Державної інспекції сільського господарства у Київській області земельні ділянки з кадастровими номерами :08:009:0004 та :08:009:0005 накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні

РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Північне кладовище) згідно з державним актом на право постійного користування землею серії Б № 086616 від 1987 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування на землю

за № 89.

Вказувала, що факт накладення земельних ділянок підтверджується схемою розташовування території північного кладовища Броварського району Київської області, затвердженою заступником начальника ГУ Держгеокадастру у Броварському районі Київської області.

РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» згоди на вилучення даної земельної ділянки із його постійного користування не надавало, відповідний наказ щодо вилучення земельної ділянки ГУ Держземагенства у Київській області не приймало.

Відповідно до довідки форми 6-ЗЕМ, виданої Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.

Прокуратура зазначала, що ОСОБА_2 набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:009:0004 та :08:009:0005 з грубими порушеннями вимог законодавства; наказ про затвердження проекту землеустрою і свідоцтво про право власності на нерухоме майно підлягають скасуванню, договір купівлі-продажу - визнанню недійсним, а майно - витребуванню із чужого незаконного володіння.

За таких обставин просила:

- визнати недійсним та скасувати наказ ГУ Держземагентства у Київській області від 1 грудня 2014 року № 10-11251/15-14-сг, яким затверджено проект землеустрою і надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0800 га з кадастровим номером :08:009:0003 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності (індексний номер 34591393 від 6 березня 2015 року), видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,050 га з кадастовим номером :08:009:0005 і цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності (індексний номер 34592048 від 6 березня 2015 року), видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,030 га з кадастровим номером :08:009:0004 і цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений

27 березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В. В., зареєстрований за № 1018, за умовами якого ОСОБА_2 (продавець) передала у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,030 га з кадастровим номером :08:009:0004 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19835135 від 6 березня 2015 року і № 20325382 від 27 березня 2015 року;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь Київської обласної державної адміністрації та РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :08:009:0004;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Київської обласної державної адміністрації та РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» земельну ділянку площею 0,0500 га з кадастровим номером :08:009:0005.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до

ГУ Держгеокадастру у Київській області, РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна державна адміністрація, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію.

В обґрунтування зустрічного позову вказувала, що їй на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0003, частина якої після формування у якості окремої земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0004 відчужена ОСОБА_3 відповідно договору купівлі-продажу від 27 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В. В. та зареєстрованго за № 1018.

Рішенням державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області від 25 листопада 2015 року здійснено державну реєстрацію та відкрито поземельну книгу на земельну ділянку площею 77,2502 га з кадастровим номером :08:009:0006, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Позивач за первісним позовом заперечує право власності відповідачів на земельні ділянки, оскільки межі земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0006 накладаються на межі земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказувала, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0006 істотно відрізняється за своєю конфігурацією та площею від земельної ділянки кладовища, межі якої закріплені парканом на місцевості, та жодним чином не перетинається із межами земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0003, власником якої була

ОСОБА_2 .

Вважає, що під час прийняття рішення від 25 листопада 2015 року державний кадастровий реєстратор не пересвідчився у відсутності перетинів меж ділянки, яка формується (кадастровий номер :08:009:0006), із межами вже зареєстрованих земельних ділянок (кадастрові номери :08:009:0004 та :08:009:0005).

Зазначала, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0003 у її власників не вилучалася і з 2014 року на неї відкрита поземельна книга.

Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», якому відповідно до державного акта

серії Б № 086616 належало право користування земельною ділянкою

площею 77,8 га припинило діяльність як юридична особа; його правонаступники не оформили своє право постійного користування землею за державним актом № 086616, тому право користування землею РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» не має, а орган, уповноважений розпоряджатися цією землею, рішень про передачу землі у користування останнього не приймав.

За таких обставин просила визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області (правонаступником якого є структурний підрозділ Головного управління Держгеокадастру у Київській області в Броварському районі) від 25 листопада 2015 року про державну реєстрацію та відкриття поземельної книги на земельну ділянку площею 77,2502 га з кадастровим номером :08:009:0006, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня

2018 року первісний позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держземагентва у Київській області від 1 грудня 2014 року № 10-11251/15-14сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19835135 від 6 березня 2015 року та індексний номер 20325382

від 27 березня 2015 року.

Витребувано із володіння ОСОБА_3 на користь Київської обласної державної адміністрації та РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» земельну ділянку площею 0,030 га з кадастровим номером :08:009:0004, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Витребувано із володіння ОСОБА_2 на користь Київської обласної державної адміністрації, РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» земельну ділянку площею 0,050 га з кадастровим номером :08:009:0005, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

У задоволенні первісного позову в іншій частині та у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи первісний позов в частині вирішення позовних вимог про витребування земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з доведення належними і допустимими доказами факту накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :08:009:0006 та :08:009:0005 й розташування земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0005 в межах земельної ділянки площею 77,3 га, користувачем якої є РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» - правонаступник Спецкомбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому.

Місцевий суд врахував, що земельна ділянка площею 77,8 га перебуває у постійному користуванні РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», державний акт на право постійного користування недійсним не визнаний і не скасований, право користування не припинено. Земельна ділянка площею 0,0800 га, яка оспорюваним за первісним позовом наказом надана у власність ОСОБА_2 із земельної ділянки площею 77,8 га не вилучалася та не могла бути вилучена для сільськогосподарських потреб, оскільки згоди на її вилучення землекористувач не надав. Земельна ділянка площею 77,8 га використовується як кладовище відповідно до її цільового призначення і надання її частки у власність фізичній особі для ведення особистого селянського господарства є порушенням вимог законодавства.

За таких обставин суд першої інстанції, врахувавши, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0003, яка була поділена дві окремі земельні ділянки площею 0,0300 га та 0,0500 га з визначенням кадастрових номерів :08:009:0004 та :08:009:0005 відповідно вибула з володіння РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» поза його волею, повернув її в порядку

частини третьої статті 388 ЦК України.

Дійшовши висновку про незаконність передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції вважав обґрунтованим первісний позов в частині вирішення позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання незаконним і скасування рішення державного земельного кадастрового реєстратора від 25 листопада 2015 року. Суд зазначив, що оспорюваний за зустрічним позовом наказ видано з дотриманням Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року - без змін.

Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, зазначивши про відповідність такого висновку обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мазуренко Т. С. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким первісний позов залишити без розгляду та задовольнити зустрічний позов.

Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанцій про існування у прокурора повноважень на звернення з позовом у цій справі. Судами не вирішено питання правомірності представництва прокурором інтересів Київської обласної державної адміністрації та РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» та не встановлено, кому за законом надано право на представництво інтересів держави у правовідносинах, що виникли між сторонами у справі. Вказує, що прокурором не обґрунтовано неможливості здійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом та не зазначено, у чому полягає загроза інтересам держави. Висновок судів попередніх інстанції про існування у прокурора повноважень для представництва інтересів обласної державної адміністрації та комунального підприємства не відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня

2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19).

Зазначає про неврахування судами попередніх інстанції висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 495/9141/16-ц (провадження № 61-26012св18), згідно з яким захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Обгрунтовуючи існування повноважень для звернення з позовом в інтересах Київської обласної державної адміністрації, прокурор вказував, що спірні земельні ділянки є землями рекреаційного призначення, розпорядником яких є вказаний державний орган, проте докази такого цільового призначення цієї земельної ділянки матеріали справи не містять.

Вказує, що згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними у Рішенні № 1-1/99 від 8 квітня 1999 року, прокурор не має повноважень на представництво інтересів комунального підприємства (РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування»), тому висновок судів про те, що вказане комунальне підприємство є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є помилковим.

На думку заявника, суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення питання про можливість представництва прокурором позивачів за первісним позовом у цій справі, а саме: до якої категорії земель відноситься спірна земельна ділянка, чи перебуває ця ділянка у державній власності та чи є Київська обласна державна адміністрація розпорядником такої земельної ділянки.

Заявник вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про те, що РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» є правонаступником Спецкомбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому, оскільки такі обставини не доведені належними і допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) викладено висновок про те, що суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Не врахувавши вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, суди попередніх інстанції не з`ясували та не зазначили у судовому рішенні, чим порушено право Київської обласної державної адміністрації та РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» щодо спірної земельної ділянки, тому дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для часткового задоволення первісного позову.

Також заявник вказує на порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін та ігнорування цього порушення апеляційним судом. А саме, місцевий суд безпідставно не врахував подані експерту представником ОСОБА_2 координати поворотних точок меж земельної ділянки, розроблені Державним підприємством «Державний картографо-геодезичний фонд України», посилаючись на відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про реєстрацію вказаного підприємства.

Суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували висновок експертів

від 27 лютого 2020 року у справі № 18908/19-41/2644/20-41, згідно з яким межі земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0005, власником якої є ОСОБА_2 , не перетинаються з фактичними межами земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0006, користувачем якої є РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Позиція інших учасників справи

У січні 2021 року представник Київської обласної державної адміністрації Пільчевська Ю. В. подала відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та додержання норм процесуального права, просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 2 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі і ухвалою цього суду від 15 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі були доводи заявника про застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 495/9141/16-ц (провадження № 61-26012св18).

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом

ГУ Держземагентства у Київській області від 1 грудня 2014 року

№ 10-11251/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області; надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0800 га (кадастровий номер :08:009:0003) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

На підставі вказаного наказу реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області прийнято рішення про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:009:0003.

Суди встановили, що ТОВ «Український земельний кадастр» розробив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0800 га з кадастровим номером :08:009:0003 на дві окремі земельні ділянки площею 0,0300 га та 0,0500 га з визначенням кадастрових номерів :08:009:0004 та :08:009:0005 відповідно.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 6 червня

2016 року суди встановили, що земельна ділянка площею 0,0500 га з кадастровим номером :08:009:0005 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого 6 березня 2015 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Крім того, зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35550593 від 27 березня 2015 року суди встановили, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу

від 27 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В. В.

за № 1-1018, належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0004.

Судами встановлено, що у 1987 році виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів Київської області видано Спецкомбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому державний акт на право постійного користування землею серії Б № 086616, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 89, відповідно до якого за землекористувачем закріплено в безстрокове і безоплатне користування 77,8 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для розміщення кладовища (77,3 га) і артсвердловини (0,5 га). Вказана земельна ділянка розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту.

Також суди встановили, що республіканським проектним інститутом із землеустрою «Укрземпроект» складено технічній звіт про перенесення в натурі проекту відведення земельних ділянок Спеціалізованому комбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому під розміщення кладовища та будівництво артсвердловини за рахунок землекористування Броварського підсобного сільського господарства Київського міськвиконкому Броварського району Київської області. 29 січня 1987 року складено акт відводу в натурі земельної ділянки у постійне користування Спеціалізованому комбінату підприємств комунально-побутового обслуговування Київського міськвиконкому під розміщення кладовища та артсвердловини, площею 77,8 га, межі ділянки закріплені межовими знаками у кількості 21 штуки відповідно до прикладених схем-креслень.

На підставі державного акта на право користування землею серії Б за № 086616, зареєстрованого за № 89 від 1987 року, у 2015 року ТОВ «Перша земельна агенція» розробила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) - землі загального користування (кладовище та артезіанська свердловина) в межах Богданівської сільської ради за межами населеного пункту Броварського району Київської області. 24 листопада 2015 року складено акт перенесення та встановлення в натурі меж земельної ділянки в межах Богданівської сільської ради за межами населеного пункту Броварського району Київської області і 25 листопада

2015 року на підставі вказаної технічної документації проведено державну реєстрацію.

Суди встановили, що державна реєстрація земельної ділянки площею 77,2502 га з кадастровим номером :08:009:0006 за РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» проведена

25 листопада 2015 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої у 2015 року ТОВ «Перша земельна агенція».

Зі змісту статуту, затвердженого начальником управління підприємств комунального обслуговування 1 квітня 1974 року, суди встановили, що Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування створений на підставі розпорядження Ради Міністрів Української РСР

від 4 серпня 1966 року № 904-р та наказу Міністра комунального господарства Української РСР від 26 червня 1970 року № 311 і знаходиться у віданні підприємств комунального обслуговування міста Києва.

Розпорядженням представника Президента України від 19 травня 1994 року № 406 затверджено статути державних комунальних підприємств ритуального обслуговування, зокрема Державного комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Зі змісту статуту Державного комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» суди встановили, що підприємство створено з метою виконання виробничо-господарської діяльності щодо забезпечення попиту населення у ритуальних послугах; майно підприємства належить до комунальної власності.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1797

від 5 листопада 1999 року Державне комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» перейменовано на Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Пунктом 1.1 статуту Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» визначено, що вказане підприємство є правонаступником Державного комунального

підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Рішенням Київської міської ради від 23 грудня 2004 року № 876/2286 реорганізовано Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» шляхом перетворення у РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суди встановили, що

РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» зареєстроване як юридична особа (, організаційно правова форма - комунальне підприємство). З даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, суди встановили, що РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств Комунально-побутового обслуговування» є правонаступником комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Згідно з пунктом 1.1 статуту РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28 квітня 2005 року, вказане підприємство створено в результаті реорганізації Комунального

підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» шляхом перетворення відповідно до рішення Київської міської ради від 23 грудня 2004 року № 876/2286 «Про реорганізацію комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» у ритуальну службу Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради і є його правонаступником.

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга

статті 19 Конституції України).

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження

№ 14-104цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21) дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній передбачена абзацом третім частини третьої

статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на положення частини другої

статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті зазначеного відсутність у Законі інших, окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої

статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 363/4656/16-ц (провадження № 61-18682св19), який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але, на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Водночас державні організації (установи, заклади), на відміну від державного органу, не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та є частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому така організація має власний кошторис.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 25 листопада

2020 року у справі № 204/6292/18 (провадження № 61-17873св19) та

від 17 червня 2020 року у справі № 204/7119/18 (провадження № 61-20542св19).

У справі, що переглядається, Броварська місцева прокуратура Київської області подала позов в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 , серед іншого, вказувала на відсутність у прокурора повноважень здійснювати представництво інтересів РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Суд апеляційної інстанції не перевірив правовий статус РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», не встановив, чи є зазначена юридична особа органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження.

Не перевіривши вказані обставин, суд апеляційної інстанцій не дослідив питання щодо обґрунтування прокурором подання позову в інтересах держави в особі РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», не перевірив повноважень цього органу у спірних правовідносинах.

Переглядаючи справу, апеляційний суд не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19).

Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що спірна земельна ділянка не є землею рекреаційного призначення, та про відсутність підстав вважати порушеним право Київської обласної державної адміністрації як розпорядника земель рекреаційного призначення.

Відповідно до статті 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до форми 6-ЗЕМ, виданої Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.

При цьому, зі змісту державного акта на право постійного користування землею серії Б №086616 від 1987 року, суди встановили, що земельні ділянки площами 77,8 га та 0,5 га надані у постійне користування підприємству для обслуговування кладовища та артсвердловини.

Встановлені апеляційним судом обставини щодо цільового призначення земельної ділянки є взаємовиключними, оскільки цільове призначення земельної ділянки, визначене у державному акті на право постійного користування землею серії Б № 086616, суперечить змісту статті 50 ЗК України, яка визначає поняття земель рекреаційного призначення.

Разом з тим, за даними Публічної кадастрової карти на офіційному веб-сайті Держгеокадастру (https://map.land.gov.ua/) земельна ділянка з кадастровим номером :08:009:0006 має цільове призначення - землі загального користування.

Не перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо цільового призначення спірної земельної ділянки та повноважень Київської обласної державної адміністрації на розпорядження спірною земельною ділянкою, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Касаційний суд, з урахуванням встановлених статтею 400 ЦПК України меж розгляду справи у суді касаційної інстанції, процесуальної можливості усунути допущені апеляційним судом недоліки не має, так як не може переоцінювати докази, встановлювати та вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного

провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

За таких обставин прийнята судом апеляційної інстанції постанова в частині вирішення позовних вимог Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до ОСОБА_1 , який є правонаступником

ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування наказу, свідоцтва про

право власності на земельну ділянку, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19835135 від 6 березня 2015 року, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння не може вважатися законною і обґрунтованою, тому відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суд має врахувати викладене, надати належну оцінку доказам і запереченням, поданим сторонами, перевірити повноваження прокурора на представництво РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» та Київської обласної державної адміністрації; встановити цільове призначення спірної земельної ділянки, з урахуванням чого перевірити чи є Київська обласна державна адміністрація розпорядником спірної земельної ділянки; надати оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині вирішення вказаних позовних вимог з урахуванням статті 367 ЦПК України і ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову з підстав його необґрунтованості, а доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують.

Верховний Суд з урахуванням статті 400 ЦПК України не переглядає справу в частині вирішення позовних вимог Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, РССКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про реєстрацію прав та їх

обтяжень індексний номер 20325382 від 27 березня 2015 року, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, оскільки ОСОБА_3 , реалізовуючи процесуальні права на власний розсуд судові рішення судів попередніх інстанцій у касаційному порядку не оскаржив.

Щодо судових витрат

Так як касаційний суд дійшов висновку про направлення справи в частині до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, встановлених статтею 141 ЦПК України підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Тетяна Сергіївна, задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування наказу, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19835135

від 6 березня 2015 року, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна державна адміністрація, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук