Провадження № 2/344/3273/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Марущака В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що має з відповідачем спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син значний період часу проживає з позивачем і повністю перебуває на її матеріальному утриманні. З відповідачем позивач разом не проживає, шлюбу укладено не було. Коштів, необхідних для нормального розвитку дитини, позивачу не вистачає. Відповідач є працездатним, проте коштів на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним та має відмінний стан здоров`я. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 16 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02 вересня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки такий розмір аліментів є надмірним, несправедливим та необґрунтованим (а.с.25-30).

21 вересня 2021 року позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. У даній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття (а.с.44-45).

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, інформація про доходи ОСОБА_3 відсутня (а.с. 34)

У довідці Територіального сервісного центру МВС № 2641 (ТСЦ МВС № 2641) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС від 07 серпня 2021 року вказано, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортні засоби у територіальних сервісних центрах не зареєстровані (а.с.35).

ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою (а.с.36).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_7 (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно судового наказу №344/11150/17 від 26 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, сума переплати по сплаті аліментів станом на 31 серпня 2021 року становить 2162,50 грн (а.с.38-39).

Як вбачається з довідки Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , заявник, ОСОБА_8 , батько, ОСОБА_9 , мати, та ОСОБА_10 , брат (а.с.40).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,є батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 (а.с. 41).

ОСОБА_8 є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.42).

Відповідач здійснює пошук роботи за оголошеннями в соціальних мережах (а.с.47-49).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , розмір частки 1/2 (а.с.50).

Позивачем здійснювалася покупка ліків та товарів для дитини ОСОБА_4 (а.с.55-56).

Відповідно до довідки Приватного підприємства «Вектор-плюс», ОСОБА_3 дійсно працює на даному підприємстві з 19 жовтня 2021 року з посадовим окладом 6350,00 грн на місяць, займає посаду монтажника санітарно-технічних систем та устаткування (а.с.61).

26 лютого 2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 01 вересня 2017 року (а.с.62-63).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків. Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання.

Пояснення позивача про стягнення аліментів з відповідача саме у розмірі 4000,00 грн, оскільки дитина хворіє, матір дитини не може влаштуватися на роботу у зв`язку з маленьким віком дитини, суд оцінює критично, враховуючи положення статті 84 Сімейного кодексу України, що надає дружині (матері), з якою проживає дитина, право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та статті 185 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), та зазначає, що обставини, на які посилається позивач, можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини (матері дитини) та позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Твердження відповідача та представника відповідача про стягнення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд також оцінює критично, оскільки, по-перше, у батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами, по-друге, відповідач у судовому засіданні не підтвердив те, що саме цієї суми коштів аліментів буде достатньо для утримання малолітнього сина ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що принцип врахування лише трудових доходів платника аліментів не відповідає сучасним реаліям соціально-економічного розвитку суспільства. На даний час у платника аліментів основне джерело доходу не обов`язково пов`язане з працею і при стягненні аліментів слід виходити з оцінки майнового стану платника аліментів, а не з врахування його трудових доходів.

Можливість другого з батьків утримувати дитину суд тлумачить розширено і не обмежує лише наявністю в нього офіційного доходу, але також враховує фінансування витрат такого з батьків, його можливість надавати утримання дитині.

Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні, окрім сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рівень забезпеченості відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, проте має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн щомісяця, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 14 липня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти саме у такому розмірі.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно, починаючи з 14 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2021 року.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Мелещенко Л.В.