Справа № 368/14/21
Рішення

Іменем України

"18" березня 2021 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької об`єднаної територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.01.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицької об`єднаної територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, в прохальній частині якого позивач просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 63,5 кв. м., житлова площа 35,8 кв. м., допоміжна площа 10,1 кв. м., площа літніх, не опалювальних приміщень 17,6 кв. м.) з господарськими будівлями та спорудами (прибудова під літ. а. відкрита веранда пі літ. А1, погріб під літ. Б, сарай під літ. В, ворота під літ. hi. огорожа під літ. 1і2, колодязь питний під літ. L, ганок під літ. N), який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що Бендюгівською сільською радою Кагарлицького району Київської області було видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 02. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

За життя спадкодавцем заповіту складено не було.

Згідно зі ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є донькою померлого ОСОБА_2 , тобто спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців на майно ОСОБА_2 немає.

Для отримання спадщини свого батька, Позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори.

У відповідь Позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріус порекомендував Позивачу звернутися з даним питанням до суду.

Згідно з інформацією, наданою КП КОР «Південне БТІ», державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Бендюшівської сільської ради, житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить Позивачу.

Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_2 , Позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання його права. При цьому рішення суду є необхідним для посвідчення факту права власності Позивача, яке фактично існує, а не встановлюється судом.

Дійсно, на даний момент у Позивача відсутні документи, які б належним чином посвідчували її право власності на житловий будинок, внаслідок чого нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, підставою для визнання за нею права власності на житловий будинок є наявні у Позивача:

- виписка з погосподарських книг Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 06.10.2020 р. на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- висновок про технічний стан нерухомого майна від 19.10.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

- виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільськім головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 не було належним чином зареєстроване за його життя, то існує необхідність визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за Позивачем.

Враховуючи вищевказане та керуючись 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 31-1. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви.

15.01.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.

25.01.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 14 год. 00 хв. 24.02.2021 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 24.02.2021 року, - позивач ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Клапчук Ф.П., - не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивача, в якій представник позивача просить суд провести підготовче судове засідання без участі позивачки та без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести підготовче судове засідання та призначити справу до основного судового розгляду.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 24.02.2021 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява - клопотання, в якій відповідач просить слухати справу без участі його представника, проти задоволення позову не заперечує.

24.02.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання без участі сторін по справі, по результатам проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, згідно з якою закрито підготовче судове провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на10 год. 00 хв. 11.03.2021 року.

11.03.2021 року в слухання справи за клопотанням представника позивача, - адвоката Клапчука Ф.П. оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 18.03.2021 року.

В судове засідання, яке відбулося 18.03.2021 року, - позивач ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Клапчук Ф.П., - не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивача, в якій представник позивача просить суд провести слухання справи без участі позивачки та без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 18.03.2021 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області - не з`явився, проте, в матеріалах справи міститься письмова заява - клопотання, в якій відповідач просить слухати справу без участі його представника, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно, враховуючи місце розташування нерухомого майна, право власності на яке є предметом позову, - житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , та положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, тобто, спір має слухатися виключно по місцю розташування нерухомого майна.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Позивачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 7 травня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем по даній справі є юридична особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, будинок № 1, 3.

Спір у даній праві виник в зв`язку з реалізацією позивачем свого права на спадщину, тобто, - даний спір врегульовано нормами ЦК України, що регулюють спадкове право, зокрема, спір в даній справі врегульовано положеннями книги шостої ЦК України, - «спадкове право».

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм права.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець по даній справі, - ОСОБА_2 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 06 березня 2000 року Бендюгівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблено запис за № 02.

Місце смерті - АДРЕСА_1.

Позивач по справі, - ОСОБА_1 , - є дружиною померлого спадкодавця, - ОСОБА_2 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , яке видане 08 вересня 1983 року Бендюгівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець АДРЕСА_1, та ОСОБА_3 , 1946 року народження, уродженка село Стави Кагарлицького району Київської області, одружилися 16.01.1966 року, про що в книзі записів актів громадянського стану 16 січня 1966 року зроблено відповідний запис за № 4.

Після реєстрації одруження присвоєно прізвища:

Чоловікові - ОСОБА_2.

Дружині - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

До спадкової маси входить, зокрема, - нерухоме майно у виді домовлодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 на момент смерті проживала спільно з спадкодавцем, - ОСОБА_2 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, за життя ОСОБА_2 заповіт не склав, отже, в даному випадку має місце спадкування за Законом.

Відповідно, спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 , - позивач по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач у встановленому законодавством України порядку спадщину прийняв шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час його смерті.

Відповідно, - позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців на майно ОСОБА_2 - немає.

Даний факт, серед іншого, - підтверджується довідкою № 75, яка видана 01 березня 2021 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , що вона постійно проживала з своїм чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дітей та спадкоємців немає.

Для отримання свідоцтва про спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 звернулася 18.03.2021 року до Кагарлицької державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідь Позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, (вих. № 107/02 - 14) від 18.03.2021 року, в якій, зокрема, зазначено наступне:

- 18 березня 2021 року до мене, ОСОБА_5 , державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області, звернулась гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який (яка) проживає та зареєстрований (на) за адресою: АДРЕСА_1 , для оформлення своїх спадкових прав після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , яка(ий) помер(ла) ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 .

У ході вивчення наданих для оформлення спадщини документів встановлено наступне:

На підставі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадкового майна входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.14 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п.4.18 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, Документів, підтверджуючих право власності у спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 , спадкоємцем - ОСОБА_1 , надано не було.

Враховуючи вищевикладене, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , неможливо.

Відповідно до ст.ст. 5, 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо її вчинення суперечить законодавству України, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, або надані для вчинення нотаріальної дії документи не відповідають вимогам законодавства.

Рекомендуємо Вам, звернутись до суду для вирішення даного питання.

Отже, що стосується домоволодіння, та правоустановчих документів на нього, то суд зазначає наступне:

Так, згідно з інформацією, наданою КП КОР «Південне БТІ» (довідка № 3012, видана 16.10.2020 року), державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , - не проводилася.

Згідно з довідкою № 155, яка видана 05.10.2020 року виконавчим комітетом Бендюгівської сільської ради, - житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , - дійсно належить Позивачу.

Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_2 , Позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання його права. При цьому рішення суду є необхідним для посвідчення факту права власності Позивача, яке фактично існує, а не встановлюється судом.

Дійсно, на даний момент у Позивача відсутні документи, які б належним чином посвідчували її право власності на житловий будинок, внаслідок чого нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, підставою для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок є наступні документи - докази по справі:

- виписка з погосподарських книг Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 06.10.2020 р. на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- висновок про технічний стан нерухомого майна від 19.10.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

- виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільськім головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 не було належним чином зареєстроване за його життя, то існує необхідність визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за Позивачем.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі п. 3.1. узагальнюючого листу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

На підставі ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, на теперішній час видати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства на ім`я позивачки ОСОБА_1 , - неможливо.

Тобто, не має іншого способу, окрім звернення до суду, щодо визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на домовлодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №6 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 328, 392, 1223, 1261, 1267, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кагарлицької об`єднаної територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 7 травня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , як за спадкоємцем першої черги за Законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця АДРЕСА_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 06 березня 2000 року Бендюгівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 63,5 кв. м., житлова площа 35,8 кв. м., допоміжна площа 10,1 кв. м., площа літніх, не опалювальних приміщень 17,6 кв. м.), з господарськими будівлями та спорудами (прибудова під літ. а. відкрита веранда пі літ. А1, погріб під літ. Б, сарай під літ. В, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, колодязь питний під літ. L, ганок під літ. N), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , (технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 06 жовтня 2020 року, інвентаризаційна справа № 2541, - суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_8 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.