Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2021 р. Справа № 608/1988/21

Номер провадження2/608/704/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Кривої І.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач вказав, що 9 вересня 2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 161.

Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тривалий час сторони жили разом однією сім`єю, однак в подальшому все змінилося не в кращу сторону. Вони мають дещо інші погляди на життя, з часом перестали розуміти один одного, через що почастішали суперечки і непорозуміння. Більше півтора року проживають окремо, фактично припинили взаємне спілкування, припинили вести спільне господарство. Позивач ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник Крива І.І. в судовму засіданні позовні вимоги визнають.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що з 9 вересня 2006 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 161.

Під час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами почастішали суперечки та непорозуміння, внаслідок того що з часом вони перестали розуміти один одного. Внаслідок цього вони припинили шлюбні відносини і більше півтора року проживають окремо, фактично не спілкуються, припинили вести спільне господарство.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Неповнолітню дитину сторін суд залишає проживати з матір`ю.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції АТ «РВС Банк» № 20-1392596/1/С від 20 вересня 2021 року, що становить 454 гривні.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, --

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), який був зареєстрований 9 вересня 2006 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 161.

Неповнолітню дитину сторін: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільської області, , що розташоване за адресою: м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 39, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 908 гривень, який було сплачено згідно квитанції АТ «РВС Банк» № 20-1392596/1/С від 20 вересня 2021 року, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк