Дата документу 12.10.2021 Справа № 326/1511/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2525/21 Головуючий у 1-й інстанції: Каряка Д.О.
Є.У.№ 326/1511/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , виданого 01.02.2017 приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. у спадковій справі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на спадщину, яка складається із 5/6 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на 5/6 вказаного житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилася спадщина, яка складається із 5/6 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги є діти померлої позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 .. З 09.07.2013 по 11.04.2016 він перебував у місцях позбавлення волі, проте на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем і був зареєстрований у спадковому будинку. Посилаючись на те, що він фактично прийняв спадщину, проте відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно, просив про задоволення позову.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , видане 01.02.2017 приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. у спадковій справі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на спадщину, яка складається з 5/6 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на 5/6 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 125 від 01.02.2017, виданого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. на ім`я ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, доводи ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

Спадкоємцями першої черги є діти померлої сторони по справі.

До складу спадкового майна увійшли 5/6 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У довідці про склад родини, наданої виконкомом Приморської міської ради 04.09.2020 № 4058 ОСОБА_4 , зазначено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад родини: батько ОСОБА_5 , сестра ОСОБА_2 , (а.с.8,13), що підтверджується витягом із домової книги, в якій зазначено про реєстрацію позивача за даною адресою з 12.08.2006 і по теперішній час (а.с.10-11).

На час відкриття спадщини шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 було розірвано, останній не набув право на спадщину.

Згідно з довідками Оріхівської виправної колонії № 88 в Запорізькій області, ОСОБА_1 відбував покарання: з 09 липня 2013 року по 11 квітня 2016 року, звільнений по відбутті строку покарання; з 26 липня 2018 року по 26 серпня 2020 року, звільнений по відбутті строку покарання (а.с.9,12).

Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 05 жовтня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ним не було подано заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті та не встановлений факт проживання зі спадкодавцем, свідоцтво про право на спадщину за законом було видано іншим спадкоємцям (а.с.15).

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 19.05.2016, із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з метою оформлення спадкових прав на 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , звернулася ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав. Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Інформації про наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або заповітом немає (а.с.16).

Як відомо із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником 5/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: р.№125, виданий 01.02.2017, видавник: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В. (а.с.17).

Спадкову справу після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заведено приватним нотаріусом Фіщиним В.В. за № 44/2013, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.18).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно частини першої статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Законом України «Про нотаріат» визначено повноваження нотаріусів на вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Якщо успадковане майно підлягає обов`язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців основним правовстановлюючим документом.

Свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємців на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, оскільки право на спадкове майно у них виникає з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Установивши, що після смерті ОСОБА_3 її син позивач ОСОБА_1 постійно проживав і був зареєстрований у спадковому будинку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що він фактично прийняв спадщину, а отже видача нотаріусом спірного свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно на користь іншого спадкоємця, порушує права другого спадкоємця, що є підставою для задоволення позову.

Проте, на думку колегії, спірне свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним тільки в Ѕ частці спадкового майна, оскільки відповідачка, яка прийняла спадщину, правомірно набула право власності на іншу Ѕ частку спадкового майна, а отже підстав для визнання недійним свідоцтва про право на належну відповідачці частку у спадковому майні немає.

За таких обставин оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, спірне свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним в частині Ѕ частки спадкового майна. Як наслідок, також підлягає скасуванню державну реєстрацію права власності і щодо Ѕ частки нерухомого майна, набутого на підставі частково недійсного документа.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний будинок не був місцем постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, є неспроможними, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Засудження ОСОБА_1 до позбавлення волі через три місяці після відкриття спадщини не є підставою для позбавлення його права на спадщину, яку він прийняв у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі про пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставними і ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем вимог ст.ст. 1268, 1296 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року у цій справі змінити, визнавши недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 01.02.2017 приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. у спадковій справі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в частині Ѕ частки спадкового майна, яка складається із 5/6 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на 5/12 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 125 від 01.02.2017, виданого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська