Справа № 495/1517/21
Номер провадження 2/495/1613/2021
15 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Анісімова Н.Д.,
секретар судового засідання - Красовська А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору: Виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
09.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , у відношенні малолітньої донька ОСОБА_3 , а також стягувати щомісячно, на користь ОСОБА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитини ОСОБА_3 у розмірі по 1/4 від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення нею повноліття. Стягнути з відповідача на користь держави всі судові збори та витрати пов`язані з розглядом даної справи.
Ухвалою суду від 12.03.2021 року провадження по справі відкрито.
Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності.
Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, між нею та відповідачем ОСОБА_2 , 25.10.2009 року було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у нас народилася донька ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зроблено запис № 09 та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2014 року справа № 495/3989/14-ц шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не надає своїй дитині жодної матеріальної чи моральної підтримки,ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, життям дитини абсолютно не цікавиться, донька проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.
Довідкою Семенівської загальноосвітньої школи ступенів від 23.02.2021 року № 21 підтверджується, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини.
З відповідачем після розлучення позивачка не спілкується, його місцезнаходження та його род занять їй не відомо, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради від 22.02.2021 року № 06/05-24/58.
Вважає наведене достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, з настанням відповідних правових наслідків, передбачених статтею 166 Сімейного кодексу України.
Позивачка має постійну роботу, працюючи на посаді завідувача ДНЗ « Струмочок» с. Семенівка, всі витрати для забезпечення життя доньки покладено на неї, однак вважає, що обов`язок щодо утримання дитини, визначений законодавством , повинен виконуватися також відповідачем, в зв`язку з чим позивачки довелося звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів
Дохід відповідача, його місцезнаходження та те чим він займається їй невідомо.
Відповідач не піклується про свою доньку, допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавав, та не вжив жодних заходів задля повернення дитини до родини. З метою захисту інтересів дитини позивач звертається до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідач ОСОБА_2 , правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи по суті не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Суду надано Висновок служби у справах дітей Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області розглянувши ухвалу від 20.04.2021 року щодо надання органом опіки та піклування Тарутинської селищної ради висновку про доцільність / недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З вказаного висновку вбачається, що розглянувши проект висновку служби у справах дітей Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 26.05.2021 року №01/01-21/62 (вхід. №0228/01-11 від 22.02.2021 року), та надані документи, встановлено, що у зв`язку з відсутності відомостей про відповідача ОСОБА_2 та інших документів, які стосуються справи, орган опіки та піклування не в змозі надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3 .
Відповідно до листа від 25.05.2021 року №01/1-22/621 щодо проведення оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , з метою встановлення його здатності виконувати батьківські обов`язки по догляду та вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3 , Тарутинській селищний центр соціальних служб повідомляє, що за адресою : с. Підгірне Тарутинського району Одеської області вищевказана особа не проживає, тому здійснення оцінки потреб не є можливою.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Частиною 6 ст. 167 СК України визначено, що дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від утримання та виховання доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, дитину не відвідує, не виховуває.
За таких обставин, враховуючи перш за все інтереси доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні дитини ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що, враховуючи обставини справи, є обґрунтованою вимога про стягнення аліментів на користь дитини ОСОБА_3 , оскільки вказана вимога, заявлена в інтересах дитини та спрямована на захист її прав.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 164-167, 180-183 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору: Виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитини ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Суддя Анісімова Н.Д.