АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року

м. Чернівці

справа № 725/5576/21

провадження №22-ц/822/979/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретаря Герман Я.І.

з участю представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» Красовського Олега Володимировича

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський»

апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2021 року, головуючий у першій інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Вказувала на намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє позовних вимог щодо предмета спору, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» про поділ спільного майна подружжя.

Зазначала, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.

За час спільного проживання між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» вчинено договір про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69, предметом якого є майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Також між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» вчинено договір про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» від 19 жовтня 2017 року №2/1/5/26, предметом якого є майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Посилалася на обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 розпорядиться майновим правом на квартиру АДРЕСА_1 без її згоди, що унеможливить виконання рішення суду щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права вимоги передачі майнового права на квартиру АДРЕСА_1 та визнання ОСОБА_1 пайовиком на договором між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69 замість ОСОБА_2 .

Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 , заборони реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 .

Заборонити ОСОБА_3 чи будь-якій іншій особі відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та майнові права на квартиру АДРЕСА_3 до ухвалення судом рішення в даній справі та набрання ним законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Постановлено забезпечити позов шляхом заборони реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності, а також будь-кому відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_4 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Забезпечено позов шляхом заборони реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності, а також будь-кому відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_5 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» в апеляційній скарзі просять ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2021 року скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що ОСОБА_2 не має майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 та майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», оформленим протоколом від 11 липня 2019 року №17-в, розірвано з ОСОБА_3 договір про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69, виключено ОСОБА_2 з числа асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» та повернуто належні йому пайові внески.

Також рішенням загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський», оформленим протоколом від 11 липня 2019 року №26-в, розірвано з ОСОБА_3 договір про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» від 19 жовтня 2017 року №2/1/5/26, виключено ОСОБА_2 з числа асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» та повернуто належні йому пайові внески.

Заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заходами забезпечення позову порушуються права Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» щодо користування майном, чиняться перешкоди їх діяльності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст.149, ч.2 ст.150 ЦПК України та дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову до подання позовної заяви.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що між учасниками справи дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, з`ясовано обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить заявник, позовним вимогам.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, тобто за відсутності у суду першої інстанції можливості дослідити позовну заяву та викладені у ній матеріально-правові вимоги, предметом майбутнього позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання буде просити ухвалити судове рішення, є визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права вимоги передачі майнового права на квартиру АДРЕСА_1 та визнання ОСОБА_1 пайовиком на договором між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69 замість ОСОБА_2 .

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_1 посилалась на обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 розпорядиться майновим правом на квартиру АДРЕСА_1 без згоди другого з подружжя, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Отже, обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову спрямований на запобігання розпорядження ОСОБА_2 майновим правом на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову зазначає лише наявність спору між сторонами про поділ спільного майна подружжя, до складу якого входить майнове право на квартиру АДРЕСА_1 та майнове право на квартиру АДРЕСА_3 .

В той же час, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 не наведено обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову щодо майнового права на квартиру АДРЕСА_3 , невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 з поділу спільного майна подружжя, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, зокрема складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Натомість, судом першої інстанції не наведено мотивів, з яких суд дійшов висновків про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

При цьому суд першої інстанції не дійшов висновків про наявність у ОСОБА_2 можливості розпорядження майновим правом на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» надано рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», оформлене протоколом від 11 липня 2019 року №17-в, яким розірвано з ОСОБА_3 договір про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69, виключено ОСОБА_2 з числа асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» та повернуто належні йому пайові внески.

Також надано рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський», оформлене протоколом від 11 липня 2019 року №26-в, яким розірвано з ОСОБА_3 договір про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» від 19 жовтня 2017 року №2/1/5/26, виключено ОСОБА_2 з числа асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» та повернуто належні йому пайові внески.

Частиною 1 ст. 367 визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Частинами другою, третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Алогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Ураховуючи, що судом першої інстанції розглянуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви без повідомлення учасників справи, Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» та Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» не мали можливості подати до суду першої інстанції рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», оформлене протоколом від 11 липня 2019 року №17-в, та рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський», оформлене протоколом від 11 липня 2019 року №26-в, з поважних причин, виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи апеляційним судом прийнято наведені докази.

Тому заслуговують на увагу посилання Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 на час вирішення питання про забезпечення позову не мав майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 та майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною вимогою майнового характеру визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя майнового права на квартиру АДРЕСА_1 та немайнового характеру визнання ОСОБА_1 пайовиком на договором між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний промінь» від 19 жовтня 2017 року №1/1/7/69.

В цьому випадку має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас судом першої інстанції не надано оцінки вірогідності того чи може невжиття заходів забезпечення позову у даній справі (у разі задоволення позову) унеможливити ефективний захист порушеного права ОСОБА_1 , за захистом якого вона звернулася.

У матеріалах справи відсутні докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 з поділу спільного майна подружжя, за захистом якого вона звернулася до суду.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

За таких обставин відсутні підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом заборони реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності, а також будь-кому відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_4 до набрання рішенням у даній справі законної сили, шляхом заборони реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності, а також будь-кому відчужувати майнові права на квартиру АДРЕСА_5 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову на порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право, проте не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення передбачені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Крім того, положеннями частини шостої статті 154 ЦПК України передбачено право відповідача звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року в справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) вказано, що «доводи про незаконність ухвали, оскільки у заяві про забезпечення позову не зазначені пропозиції із зустрічного забезпечення позову і суд не вирішив питання про зустрічне забезпечення, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Таким чином, заявник не позбавлений права подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову. Відсутність зустрічного забезпечення на час подання заяви про забезпечення позову не є перешкодою для забезпечення позову, якщо для цього існують правові підстави. Натомість ненадання зустрічного забезпечення на вимогу суду є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову. Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року в справі № 753/18814/19 (провадження № 61-7575св20), від 05 листопада 2020 року в справі № 753/20666/16 (провадження № 61-5231св20).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2021 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України, із постановленням нового рішення про відмову в задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» задоволено.

Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн. відповідно платіжного доручення Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» №869 від 09 вересня 2021 року.

Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн. відповідно платіжного доручення Акціонерного банку «Південний» №1475 від 09 вересня 2021 року.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі по 2270 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь», Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Сонячний промінь» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Маєток Миколаївський» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 20 жовтня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

Н.К. Височанська