РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/725/21

2/609/375/2021

18 жовтня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: Ковтуновича О.В.

за участю: секретаря судового засідання: Герасимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення боргу

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 02 липня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення боргу.

2. Позов обґрунтований тим, що 07.12.2019 р. згідно із розписки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі - 1000 доларів США та 750 євро та зобов`язалася повернути їх ОСОБА_1 до 01.04.2020 р.

Відповідно останнім днем повернення грошових коштів є - 01.04.2020 р.

02.04.2021 р. позивач звернувся до відповідача з претензією.

Станом на даний час зобов`язання не виконано, борг не повернуто, відповіді на претензію позивач не отримав.

У зв`язку із протиправною бездіяльністю відповідача щодо виконання зобов`язань в частині повернення грошових коштів, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 1000 доларів США та 750 Євро - основна сума боргу; 6630 грн. 82 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1514 грн. 80 коп. - 3% річних; 3361 грн. 46 коп. - інфляційні збитки.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду 06 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в мотивованій частині ухвали недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

4. Ухвалою суду 26 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 13 серпня 2021 року.

5. Ухвалою суду 13 серпня 2021 року судове засідання відкладено на 15 вересня 2021 року.

6. Ухвалою суду 15 вересня 2021 року судове засідання відкладено на 18 жовтня 2021 року.

7. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про слухання справи у його відсутності з повним підтриманням позовних вимог.

8. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Шумського районного суду Тернопільської області, заперечень проти позову суду не представила. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Як вбачається із матеріалів справи, 07.12.2019 р. згідно із розписки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі - 1000 доларів США та 750 євро та зобов`язалася повернути їх ОСОБА_1 до 01.04.2020 р.

11. На адресу ОСОБА_2 02.04.2021 р. було направлено претензію, однак остання не здійснила жодних дій, які б свідчили про повернення отриманої позики.

ІV. Оцінка Суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

12. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

13. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

14. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

15. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

16. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

17. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

18. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

19. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

20. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

21. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

22. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Оскільки розписка підписана особисто відповідачем, суд дійшов висновку, що в даному випадку є дотриманою письмова форма договору.

23. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

24. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

25. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

26. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 не виконала умови договору позики і не повернула позивачу у визначений у розписці строк грошові кошти в розмірі 1000 доларів США (станом на 01.04.2020 р. 1 долар США по курсу НБУ становить 27,6289 грн., відповідно 1000*27,6289= 27628,90 грн.) та 750 Євро (станом на 01.04.2020 р. 1 євро по курсу НБУ становить 30,2564 грн., відповідно 750*30,2564=22692,30 грн.) до 01 квітня 2020 року.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, 3 % річних складає 1514 грн. 80 коп., інфляційні збитки - 3361 грн. 46 коп.

27. Щодо вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, суд виходить з наступного.

28. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

29. За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

30. Статтею 549 ЦК України установлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

31. Згідно ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617цього Кодексу).

32. Відповідно до ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення незаборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

33. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 552 ЦК України).

34. З поданого позивачем розрахунку пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором позики, з яким суд погоджується, в межах заявлених позивачем вимог, вбачається, що прострочення виникло за період з 01.04.2020 р. по 02.04.2021 р. та становить 6630 грн. 82 коп.

35. Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

36. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

37. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

38. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

39. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції: 0.0..1 від 08.07.2021 р. позивачем було сплачено 908 грн. 00 коп., який і підлягає стягненню з відповідача.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 549, 551, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12, 76-81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення боргу - задоволити повністю.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 доларів США та 750 Євро - основну суму боргу; 6630 грн. 82 коп. - пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1514 грн. 80 коп. - 3% річних; 3361 грн. 46 коп. - інфляційні збитки.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору.

5. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільного процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович