Єдиний унікальний номер 341/1021/21
Номер провадження 2/341/656/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

встановив:

08 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Заповіту ОСОБА_3 не складала. Позивачка бажає успадкувати належне матері нерухоме майно, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак першкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на це майно.

З огляду на викладене, позивача просить суд визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу: ОСОБА_2 , та призначено підготовче засідання на 13 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 серпня 2021 року

У судове засідання 09 серпня 2021 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2021 року.

Позивачка 18 жовтня 2021 року у судове засідання не з`явилась. 13 липня 2021 року подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує (а. с. 23).

Представник відповідача Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області 23 липня 2021 року надіслав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 25).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України. Жодних клопотань чи заяв до суду не подавав.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки сторони повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, позивачка та представник відповідача просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 23, 25).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Суд установив, що згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), підтверджується, що матір позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Заповіт від імені ОСОБА_3 не складався і не посвідчувався (а. с. 17).

Те, що позивачка є донькою спадкодавиці, підтверджується копією свідоцтва про народження від 08 червня 1971 року серії НОМЕР_2 , де у графі «мати» зазначено « ОСОБА_3 » (а. с. 5).

Позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірваний (а. с. 6).

Згідно з довідкою від 21 грудня 2020 року № 657, виданою виконавчим комітетом Тустанської сільської ради, підтверджується те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 та з нею були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , 1974 року народження дочка, ОСОБА_6 , 1998 року народження внук, ОСОБА_7 , 2001 року народження внучка (а. с. 18).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 .

Проте ОСОБА_2 нотаріально посвідчив заяву від 15 грудня 2020 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 1395, та відповідно до якої він відмовляється від прийняття належної йому частки спадщини за законом після смерті матері на користь сестри ОСОБА_1 (а. с. 15).

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам необхідно керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

На замовлення спадкодавиці ОСОБА_3 02 вересня 2015 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-11).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, який збудований 1982 року, підтверджується факт побудови вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: з літною кухнею літера «Б», стодолою літера «В», сараєм літера «Г», вбиральнею літера «Д», криницею № 1, воротами № 2 та огорожею № 3 (а. с. 11).

З матеріалів справи, а саме з копії довідки від 02 вересня 2015 року № 124, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, підтверджується те, що реєстрація права власності на вказане майно в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не здійснювалась (а. с. 12).

Оскільки технічний паспорт, який міститься у матеріалах справи, виготовлений спадкодавицею ОСОБА_3 за її життя, тобто у 2015 році, та спадкодавиця була зареєстрована і проживала у спірному будинковолодінні, то суд вважає, що це будинковолодіння належало саме ОСОБА_3 .

Позивачка звернулись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи № 66939094 (а. с. 14).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Засєдко Н. І. від 08 червня 2021 року № 58/02-14, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки позивачка не надала свідоцтво про право власності на будинковолодіння, яке належало померлій ОСОБА_3 (а. с. 16).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Норми статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Суд установив та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом на спадкове майно, зокрема, на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на день смерті належало її матері ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено. Брат позивачки ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки спадщини після смерті матері на користь позивачки (а. с. 15).

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за законом на спадкове майно, зокрема на будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 206, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме право власності на будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Незалежності, 2, с. Дубівці Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: с. Тустань Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ