Єдиний унікальний номер 243/6053/21
Номер провадження 22-ц/804/2360/21
Єдиний унікальний номер 243/6053/21
Номер провадження 22-ц/804/2360/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Халаджи О.В.

суддів: Кішкіної І.В., Хейло Я.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом (суддя першої інстанції Агеєва О.В. повний текст рішення складено 26 липня 2021 року),

В С Т А Н О В И В:

У червня 2021 року позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом. Банк просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 16744,07 грн, з яких: основна заборгованість (прострочена) 16738,07 грн., комісі за розрахункове обслуговування (прострочена) 6,00 грн, та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась начальник філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Івенко С.В., та подала апеляційну скаргу, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції ухвалив рішення не дослідивши у повному обсязі всі матеріали справи та не визнав необхідним витребування додаткових доказів які мають суттєве значення для вирішення спору.

Також в апеляційній скарзі представник банку зазначає, що про смерть боржника стало відомо 01.07.2020 року, позивачем не було пропущено шестимісячний строк на звернення з вимогою до спадкоємців ОСОБА_3 , оскільки таке звернення було направлено 26.10.2020 року, відповідь від нотаріусу про заведення спадкової справи Банк отримав 19.01.2021 року

Зазначає, що підставою для відмови в задоволенні позову, було те, що позивачем не було надано розрахунок кредитної заборгованості.

Наголошує на тому, що справа розглядалася без участі представника позивача, та явка не була визнана обов`язковою, позивач не надав пояснень та додаткових доказів.

Івенко С.В. просила рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона вказує, що зі скаргою не погоджується в повному обсязі та зазначає, що 06.11.2017 року після смерті ОСОБА_3 на його платіжну картку на рахунок пенсії було проведено безготівкове зарахування у сумі 3976,18 грн та у зв`язку із смертю пенсіонера, 10.11.2017 року згідно листа ГУ ПФУ № 12517/03-2 від 02.11.2017 року АТ «Ощадбанк» було списання коштів з рахунку клієнта та повернення нарахованої пенсії в пенсійний фонд. Відповідач зазначає, що на її думку про смерть боржника позивачу було відомо 02.11.2017 року, тобто після отримання банком листа з пенсійного фонду.

ОСОБА_2 просила рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушенням норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на неможливість розгляду цієї категорії цивільних справ у порядку спрощеного провадження, зокрема, у постановах від 03 березня 2020 року у справі № 676/3396/19 (провадження № 61-1054св20), від 27 січня 2021 року у справі № 200/14300/18 (провадження № 61-10945св20), від 19 травня 2021 року у справі № 278/2797/19 (провадження № 61-4686св20).

Так, знайшли своє підтвердження доводи скарги стовно того, що справа розглядалась без участі представника банку, позивач не надав пояснень та судом не було витребувано додаткові докази у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року було відкрито спрощене провадження до даній цивільній справі та справу було призначено на 29.06.2021 року о 14 годині 00 хвилин. Також з матеріалів справи вбачається, що в подальшому судом першої інстанції розгляд справи було відкладено на 12.07.2021 року на 14:00 та 26.07.2021 року об 11:00, в даних супровідних листах зазначено, що розгляд справи буде проводитись без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції розглядаючи дану справу без повідомлення учасників справи не врахував той факт, що дана кредитна заборгованість стосується спадкових прав після смерті спадкодавця та помилкового ухвалив при призначення справи у спрощеному провадженні звернув увагу тільки на ціну позову у розмірі 16744,07 грн.

Оскільки суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 уклав з АТ «Ощадбанк» договір про відкриття та обслуговування фізичній особі карткового рахунку № НОМЕР_1 . Крім того, 11 квітня 2014 року між сторонами укладено Додатковий договір № 1 до наведеного договору. За умовами Договору та Правилами надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк», ОСОБА_3 отримав у банку картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дані Умови, Правила та Тарифи складають між ним та банком, договір про надання банківських послуг. На підставі вказаних договорів, ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 17000,00 гривень з відсотковою ставкою 25 % річних та строком дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.

У відповідності до умов наведеного Договору, ОСОБА_3 було відкрито рахунок та видано платіжну картку № НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 20 жовтня 2017 року.

Згідно з копіями письмових доказів, а саме Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54102470 від 15 листопада 2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1412 від 15 листопада 2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1410 від 15 листопада 2018 року Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146071107 від 20 листопада 2018 року, після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири загальною площею 48,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21099, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . Вказані об`єкти рухомого та нерухомого майна успадкувала діти померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є відповідачами у даній справі.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

За розрахунком заборгованості, загальна заборгованість ОСОБА_3 за договором становить 16744,07 гривень, яка складається з: суми основної заборгованості (простроченої) у розмірі 16738,07 гривень; та комісії за розрахункове обслуговування (простроченої) у розмірі 6,00 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив с того, що банком не було надано належного розрахунку заборгованості та дійшов висновку, що річний строк для пред`явлення вимог до спадкоємців необхідно відраховувати від строку дії картки.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 уклав з АТ «Ощадбанк» договір про відкриття та обслуговування фізичній особі карткового рахунку № НОМЕР_1 . Крім того, 11 квітня 2014 року між сторонами укладено Додатковий договір № 1 до наведеного договору. За умовами Договору та Правилами надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк», ОСОБА_3 отримав у банку картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дані Умови, Правила та Тарифи складають між ним та банком, договір про надання банківських послуг. На підставі вказаних договорів, ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 17000,00 гривень з відсотковою ставкою 25 % річних та строком дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.

У відповідності до умов наведеного Договору, ОСОБА_3 було відкрито рахунок та видано платіжну картку № НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 20 жовтня 2017 року.

1 липня 2020 року банку стало відомо про смерть ОСОБА_3 , з ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/4816/20 від 11.06.2020 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі про стягнення заборгованості у зв`язку смертю Боржника.

12 жовтня 2020 року позивача було повідомлено про наявність актового запису про смерть № 1726 складеного ІНФОРМАЦІЯ_1 Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також з матеріалів справи вбачається, що 26.10.2021 року Банком на адресу Першої слов`янської нотаріальної контори була направлена заяви №104.20-12/1/8219/70863/2020/ 04/Вих відповідно до якої позивач просив повідомити про наявність спадкової справи та спадкоємців які прийняли спадщину щодо померлого Боржника ОСОБА_3 .

3 лютого 2021 року від Державного нотаріуса на адресу АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ, надійшов лист від 19.01.2021 року. Вих. ;145/02-14 з якого вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , видані 15.11.2018 року за реєстровим «2-1410, 2-1412 свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме та нерухому майно на ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Апеляційним судом встановлено що АТ «Ощадбанк» протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 а саме 10 червня 2021 року, направило позовну заяву до суду першої інстанції.

Згідно з копіями письмових доказів, а саме Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54102470 від 15 листопада 2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1412 від 15 листопада 2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1410 від 15 листопада 2018 року Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146071107 від 20 листопада 2018 року, після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири загальною площею 48,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21099, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . Вказані об`єкти рухомого та нерухомого майна успадкувала діти померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є відповідачами у даній справі.

Виходячи з зазначеного, відповідачі відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняли спадщину, позивач пред`явив вимоги до спадкоємців боржника своєчасно, у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк, тому має право на стягнення з відповідачів на свою користь суми боргу, але в межах вартості одержаного у спадщину майна.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи було не вірно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Оскільки лист претензія відповідачу була направлена 10 червня 2021 року, протягом шести місяців, як кредитодавцеь дізнався про відкриття спадщини після померлого.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду з даним позовом, АТ «Ощадбанк» просило суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 16744,07 грн., яка складається з: основна заборгованість (прострочена) - 16738,07 грн., комісія за розрахункове обслуговування (прострочена) - 6,00 грн.

З наданого банком до апеляційної скарги розрахунку вбачається, що станом на дату смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 перед банком у ОСОБА_3 була заборгованість у розмірі 16738,07 грн, дана заборгованість відповідачами не спростована. В наданому відповідачкою відзиву до апеляційної скарги вбачається, її незгодна в частині стягнення з відповідачів нарахованих відсотків і неустойки нараховані банком до вересня 2020 року, проте апеляційний суд зазначає, що позовна вимога про стягнення відсотків та неустойки у даному позові відсутня.

Оскільки, основна заборгованості відповідачами не спростована, та підтверджується наданим розрахунком, апеляційний суд вважає, що сума у розмірі 16738,07 грн. підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Також розрахунком підтверджена комісія за розрахункове обслуговування у 6,00 грн (а.с.4).

Так, підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 16744,07 грн.

Відповідачами не було надано суду будь-яких доказів на спростування позовних вимог банку.

Посилання ОСОБА_2 на те, що строк необхідно відраховувати з дня коли надійшов лист ПФУ від 02.11.2017 року про повернення нарахованої пенсії є безпідставними, оскільки в даному випадку строк відраховується з дня коли стало відомо позивачу про відкриття спадщини.

Так, позовні Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню у сумі 16744,07 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» слід задовольнити,рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк»

Відповідно до статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню, то судовий збір сплаченим банком за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно відколядувати в повному обсязі. 2270 грн. за подання позовної заяви та 3405 грн. за подання апеляційної скарги, всього 5675 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість за кредитом в розмірі 16744 (шістнадцять тисяч сімсот сорок чотири) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Судді: О.В. Халаджи

І.В. Кішкіна

Я.В. Хейло