Єдиний унікальний номер 722/630/21
Номер провадження 2/722/234/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Кушнір І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Радамовський М.М. діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що між ОСОБА_1 та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Сокирянського районного суду від 22.10.2010 року шлюб між ними було розірвано, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно розрахунку Сокирянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), заборгованість по сплаті аліментів перед відповідачкою станом на 31.03.2021 року складає 55118,50 грн., з якою ОСОБА_5 не погоджується.

На даний час ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , з якою ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_7 , який знаходиться у нього на утриманні.

Зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану, так як на даний час у ОСОБА_1 , крім старшої доньки ОСОБА_3 , є ще й менший син, ОСОБА_7 , та на його утриманні перебуває цивільна дружина ОСОБА_6 , яка час від часу отримує доходи від виконання сезонних робіт. Крім того, з 08.08.2013 року його звільнено з роботи і на даний час він не має змоги працевлаштуватися, стабільний заробіток відсутній.

Крім того, повідомив, що у його власності рухомого майна, в тому числі автомобіля, будинку чи земельної ділянки не має.

Просив суд змінити розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів з 1/4 на 1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із поданого до суду відзиву на позов, відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Навпаки, відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку в с.Вашківці, площею 40,30 кв.м. та земельної ділянки площею 1,4419 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, вважає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи в судове засідання не з`явилися, натомість звернулися до суду з письмовими заявами провести судовий розгляд без їх участі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно рішення Сокирянського районним судом Чернівецької області від 22.10.2010 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуються аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідок, виданих сільським головою Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №658 від 09.04.2021 року та №1680 від 21.09.2021 року, на утриманні ОСОБА_8 перебуває його син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який навчається у 4 класі ЗЗСО І-ІІІ ст. с.Вашківці, а на утриманні ОСОБА_2 перебуває донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в 10 класі ЗЗСО І-ІІІ ст. с.Вашківці.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від інших фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває на його утриманні.

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 зроблено висновок, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено обставин погіршення його майнового стану. Більше того, суд приходить до висновку, що майновий стан позивача в період сплати ним аліментів покращився, оскільки як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №260912697 від 10.06.2021 року, ОСОБА_1 в 2014-2015 роках набув у власність житловий будинок літ.А, загальною площею 40,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0069, площею 1,4419 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати залишаються за ним.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 181, 192 СК України, ст.ст.4-6, 13, 15, 48, 51, 76-81, 83, 89, 141, 158, 175, 258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 26.10.2021 року