Справа № 307/2548/21
Провадження № 2/307/688/21
У Х В А Л А

20 жовтня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Голубка Н.І., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача подала клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відповідач після відкриття провадження по справі, а саме 23 вересня 2021 року, добровільно знявся з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 , тобто на даний час відсутній предмет спору. Крім цього, просила стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн. 00 коп.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти закриття провадження по справі не заперечували, однак заперечили проти стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правничу допомогу.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутні предмет спору.

Оскільки предметом спору по даній справі є визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 ., а після відкриття провадження по даній справі ОСОБА_2 добровільно знявся з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 , суд вважає, що по даній справі відсутній предмет спору, а тому слід закрити провадження по ній.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Щодо вимоги позивача про стягнення в її користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Разом із тим, у результаті закриття провадження процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 308/12079/18.

Отже, в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача в її користь витрат за професійну правничу допомогу, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 255 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про закриття провадження по справі задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням закрити, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Повернути ОСОБА_4 сплачений нею судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок відповідно до квитанції № від 19 липня 2021 року.

В задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судових витрат за професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Ніточко