Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. Справа153/1526/21

Провадження2/153/326/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сарафімовська Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з грудня 2016 року по грудень 2017 року він був зареєстрований як безробітний в Ямпільському районному центрі зайнятості Вінницької області та отримував допомогу по безробіттю відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно записів його трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20.02.1985 йому була розпочата виплата допомоги по безробіттю 09.12.2016. 13.12.2017 йому була припинена виплата допомоги по безробіттю. Вказав, що допомога по безробіттю йому виплачувалась Ямпільським районним центром зайнятості Вінницької області за місцем реєстрації його проживання. Відповідачі, які є правонаступниками Ямпільського районного центру зайнятості Вінницької області, мають перед ним заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю орієнтовно у розмірі 8000 гривень, просив стягнути з відповідачів. Також просить стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вітвіцький О.Ю. 21.10.2021 за вх.№6904 подав заяву про задоволення позовних вимог в частині стягнення 7612 гривень 02 копійки заборгованості.

Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України за клопотанням представника позивача розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, про місце, дату та час судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України, за допомогою смс-повідомлення від 24.09.2021, що підтверджено довідкою про доставку смс-повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вітвіцький О.Ю. 21.10.2021 за вх.№6904 подав заяву про задоволення позовних вимог в частині стягнення 7612 гривень 02 копійки заборгованості.

Представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості Лунгу О.М. 21.10.2021 за вх.№6909 подав заяву про розгляд справи без його участі, за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України судовою повісткою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання уповноваженої особою повідомлення про день та час розгляду справи.

04.10.2021 за вх.№6458 представником відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості суду надано заперечення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 в період утворення боргу не перебував на обліку та не знаходився у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. Ямпільський районний центр зайнятості, в якому позивач перебував на обліку та отримував нараховані кошти по безробіттю, припинив свою діяльність відповідно до наказу Вінницького обласного центру зайнятості від 06.02.2018 №41. Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру Ямпільського районного центру зайнятості, а тому будь-яку відповідальність перед позивачем не може нести. Просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості.

04.10.2021 за вх.№6503 представником відповідача Вінницького обласного центру зайнятості Лунгу О.М. подано заяву про застосування строків позовної давності. В своїй заяві представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_3 довідався про невиплату частини нарахованої йому допомоги по безробіттю за період безробіття у сумі 7612 гривень 02 копійки, коли його було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000257. Зокрема, під час проведення ревізії ОСОБА_1 надав письмове пояснення, в якому ним повідомляється, що сума невиплаченої йому допомоги по безробіттю складає 7612 гривень 02 копійки. Вказав, що оскільки перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, у випадку ОСОБА_1 це дата 06.02.2018 дата надання ним письмового пояснення під час проведення ревізії. Просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів; заперечення; заява представника відповідача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції; заява про застосування строків позовної давності; заява представника позивача про підтримання позовних вимог; клопотання представника Вінницького обласного центру зайнятості про розгляд справи без його участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, витребування доказів; здійснення судового розгляду в режимі відеоконференції, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії паспорта громадянина України, виданого 27.08.1997 на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оксанівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

Із копії трудової книжки, серія НОМЕР_1 , заповненої 20.02.1982 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що позивачеві 19.12.2016 розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1-4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 13.12.2017 припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.5).

Із інформації Вінницького обласного центру зайнятості встановлено, що згідно з даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості ЄІАС (NET) ОСОБА_1 за період перебування в статусі безробітного у Ямпільському районному центрі зайнятості з 12.12.2016 по 13.12.2017 було нараховано та перераховано допомоги по безробіттю на загальну суму 66075 гривень 18копійок. За результатами проведеної в рамках кримінального провадження №0000257 від 05.09.2017 ревізії було складено Акт №15-30/6 від 26.02.2018, у якому зазначено, що за період, який охоплено ревізією, ОСОБА_1 було нараховано допомогу по безробіттю на суму 47755 гривень 38 копійок, виплачено банком сума 40143 гривні 36 копійок, різниця складає 7612 гривень 02 копійки.

Із копії пояснення від 06.02.2018 встановлено, що ОСОБА_1 дано пояснення про те, чи в повному обсязі виплачено призначену допомогу, на що він відповів «ні».

Вказані докази відповідають вимогам ст. ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини, що виникли внаслідок невиплати нарахованої соціальної допомоги по безробіттю позивачеві ОСОБА_1 за період з 12.12.2016 по 13.12.2017.

З`ясувавши всі обставини справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був зареєстрований як безробітний з 12.12.2016, перебував у правових відносинах з Ямпільським районним центром зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. За період з 12.12.2016 по 13.12.2017 Ямпільським районним центром зайнятості ОСОБА_1 було нараховано соціальну допомогу у розмірі 47755 гривень 38 копійок, виплачено банком соціальну допомогу у розмірі 40143 гривні 36 копійок, невиплаченою залишилася допомога в розмірі 7612 гривень 02 копійки.

Також судом встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості є структурним підрозділом Вінницького обласного центру зайнятості та не є юридичною особою та розпорядником коштів.

Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, мають право на судовий захист своїх прав.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613, допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вказані обставини, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю є обґрунтованими і такими, що підлягають до часткового задоволення, а саме: в частині стягнення із відповідача - Вінницького обласного центру зайнятості, на користь позивача ОСОБА_1 7612 гривень 02 копійки нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю.

В частині заявлених позивачем вимог про стягнення з Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості майнової шкоди у вигляді нарахованої але частково невиплаченої допомоги по безробіттю, суд має підстави відмовити, оскільки Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою.

Крім цього, судом встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є розпорядником коштів і правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність, та не здійснювала нарахування і виплату допомоги по безробіттю позивачеві . Позивачем не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості порушила його права на отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю. Тому, у задоволені вимог до вказаного відповідача необхідно відмовити, у зв`язку із відсутністю для цього підстав.

Подана представником відповідача Вінницького обласного центру зайнятостізаява про застосування позовної давності, задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням наведеного, суд не має підстав для застосування позовної давності, оскільки позивачем не пропущено строків звернення до суду із вказаним позовом, з урахуванням дії карантину.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією від 23.09.2021, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача - Вінницького обласного центру зайнятості, у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.46 Конституції України, ст.ст.509, 526, 1166 ЦК України, Закон України «Про зайнятість населення», Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю задовольнити частково.

Стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2 , нараховану, але не виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 7612 (сім тисяч сімсот дванадцять) гривень 02 копійки та 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова