Провадження №4-с/522/32/21
УХВАЛА

19 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.

за участю секретаря судового засідання Тончевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Катющевої О.М. у виконавчому провадженні АСВП №57508054, за участю заінтересованих осіб - старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Могуй»,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Катющевої О.М. у виконавчому провадженні №57366020, у якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ Одеської області Катющевої Олени Михайлівни у виконавчому провадженні №5766020АСВП неправомірною, яка полягає у невжитті заходів, спрямованих на отримання інформації про доходи боржника та майно боржника та звернення стягнення для виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07.08.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГОВ «МОГУЙ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення виплат по відпускних, а саме: не виплачену допомогу по вагітності та пологам за період з 25.05.2017 по 11.10.2017 у сумі 74 666,67 гри., відпускні за період з 12.10.2017 по 11.10.2017 у сумі 14 300,00 грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 123 880.30 грн.; Зобов`язати державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ Одеської області Катющеву Олену Михайлівну у виконавчому провадженні № 5766020АСВП вжити заходів, спрямованих на отримання інформації про доходи боржника та майно боржника та звернення стягнення для виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07.08.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МОГУЙ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення виплат по відпускних, а саме: не виплачену допомогу по вагітності та пологам за період з 25.05.2017 по 11.10.2017 у сумі 74 666.67 гри., відпускні за період з 12.10.2017 по 11.10.2017 у сумі 14 300,00 грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 123 880,30 грн.; розглянути скаргу без участі скаржника.

В мотивування вимог скаржник посилалася на те, що 07 серпня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі № 522/23962/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Могуй» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої допомоги по вагітності та пологам за період з 25.05.2017 року по 07.11.2017 року у сумі 74666,67 грн., відпускних за період з 12.10.2017 року по 11.10.2017 року у сумі 14300,00 грн. та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 123880,30 грн.

20.09.2018 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення.

26.10.2018 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Катющевою О.М.відкрито виконавче провадження №57508054 на підставі виконавчого листа, виданого Примосрьким районним судом м. Одеси від 20.09.2018 року.

Проте, як зазначила скаржник ОСОБА_1 державним виконавцем Катющевої О.М. не виконуються вимоги Закону України «Про виконавче провадження» у повному обсязі, а саме не вживаються заходи щодо отримання інформації про доходи боржника та його майно, а також не накладено арешт на майно боржниак з метою реального виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2018 року.

Тому скаржник була змушена звернутись до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Катющевої О.М. та зобов`язання її вчините певні дії.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 11.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.06.2019 року у Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області витребувано матеріали виконавчого провадження №5766020АСВП.

18.06.2021 року на виконання ухвали суду від 18.06.2021 року на адресу суду надійшли матеріали виконавчих проваджень АСВП №57366020 про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь держави судового збору у розмірі 640,00 грн., та АСВП №57508054 про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року, на підставі припинення державної служби ОСОБА_2 у зв`язку із смертю, до участі у справі залучено старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В., на виконанні у якого знаходиться виконавче провадження відносно стягнення грошової суми з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 . Зазначеною ухвалою також до участі у справі у якості заінтересованої особи було залучено стягувача ТОВ «Могуй».

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, просила розглянути скаргу за її відсутності.

Старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білик Р.В. надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити.

Представник стягувача ТОВ «Могуй» в судове засідання не з`явився, сповіщався наленим чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд скарги за його відсутності не надавав.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зокрема копію виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 447, 448, 451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи у Першому Приморському відділі ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходяться на примусовому виконанні:

- виконавчий лист №522/23962/17, виданий 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь держави судового збору у розмірі 640,00 грн., здійснюється в рамках АСВП №57366020;

- та виконавчий лист №522/23962/17, виданий 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн., за яким здійснюється виконавче провадження АСВП №57508054.

05.10.2018 року державним виконавцем Катющевою О.М., на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №57366020 з примусового виконання виконавчого листа №522/23962/17, виданого 20.09.2018 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь держави судового збору у розмірі 640,00 грн. та направлено сторонам.

26.10.2018 року державним виконавцем Катющевою О.М., на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №57508054 з примусового виконання виконавчого листа №522/23962/17, виданого 20.09.2018 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн. та направлено сторонам.

14.08.2019 року державним виконавцем Дімітровим Д.Ю., керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження АСВП №57508054 та направлено сторонам.

Оскільки вимоги виконавчого документа не виконувалися, державний виконавець здійснив виклик боржника ТОВ «Могуй» на 02.12.2019 року на 10 год. 00 хв., представник якого на вказану дату та час не з`явився.

Постановою державного виконавця Борисовця В.В. від 26.12.2019 року виконавче провадження №57508054 було передано з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області до провадження Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яку направлено сторонам.

Постановою державного виконавця Борисовця В.В. від 28.01.2020 року виконавче провадження №57508054 було прийнято до виконання Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яку направлено сторонам.

23.10.2020 року державним виконавцем Відділу, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлені запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Державної фіскальної служби України щодо наявних рахунків у боржника.

23.10.2020 року старшим державним виконавцем Біликом Р.В., керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено постанову до банківських установ до виконання.

На теперішній час виконавчі провадження АСВП №57366020 та АСВП №57508054, на підставі припинення державної служби ОСОБА_2 у зв`язку із смертю, знаходяться на виконанні старшого державного виконавця Білика Р.В., якого на підставі ухвали суду від 18.08.2021 року було залучено до участі у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діє з 05.10.2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій) державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною першою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт майна боржника) встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як вбачається з вимог скаржника ОСОБА_1 , вона просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Катющевої О.М. в рамках виконавчого провадження №5766020 по виконанню виконавчого листа №522/23962/17, виданого 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн.

При цьому, з наданих на вимогу суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у Першому Приморському відділі ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходяться на примусовому виконанні:

- виконавчий лист №522/23962/17, виданий 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь держави судового збору у розмірі 640,00 грн., здійснюється в рамках АСВП №57366020;

- та виконавчий лист №522/23962/17, виданий 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн., за яким здійснюється виконавче провадження АСВП №57508054.

Таким чином, зважаючи на те, що скаржник ОСОБА_1 не з`явилася у судове засідання та просила розглянути скаргу за її відсутності, суд розглядає вимоги скаржника про визнання бездіяльності державного виконавця Катющевої О.М. саме в рамках виконавчого провадження АСВП №57508054 по виконанню виконавчого листа №522/23962/17, виданого 20.09.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ТОВ «Могуй» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 212846,97 грн., у зв`язку з помилковим зазначенням ОСОБА_1 номеру виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження АСВП №57508054 вбачається, що державним виконавцем, всупереч вимогам скаржника ОСОБА_1 , вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані у повному обсязі, а саме державний виконавець вжив відповідних заходів щодо отримання інформації про доходи боржника та його майно, надавши запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, та Державної фіскальної служби України щодо наявних рахунків у боржника, а також наклав арешт на кошти боржника, що підтверджується відповідними постановами державного виконавця від 14.08.2019 року та 23.10.2020 року з метою реального виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2018 року.

За встановлених обставин державним виконавцем вчинено дії та прийнято рішення відповідно до закону, в межах повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Одночасно судом враховується, що Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 визначено, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК ( в ред.. до 15.12.2017 року, а з 15.12.2017 року ст. 18 ЦПК України) визначені ознаки обов`язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, завданням виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій приватним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

За наслідком чого вбачається, що подання необґрунтованої скарги завдає перешкоди у виконанні рішення суду, що може призвести до подальшого порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, оскільки скаржник не навела достатніх підстав та не надала належних доказів суду на підтвердження фактів викладених у скарзі, суд вважає, що державний виконавець діяв у межах та спосіб передбачений законодавством, також матеріалами справи спростовані обставини викладені у скарзі, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 1, 2, 18, 39, 48, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 4, 10-12, 43, 48, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Катющевої О.М. у виконавчому провадженні АСВП №57508054, за участю заінтересованих осіб - старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Могуй», залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.10.2021 року.

Суддя Л.С. Єршова