Справа № 461/5022/19
Провадження № 2/461/51/21
УХВАЛА

04.10.2021 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів Марія Романівна про визнання довіреності недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів Марія Романівна про визнання довіреності недійсною.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Ситник С.О. заявив клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що позовні вимоги по даній справі обгрунтовуються неусвідомленням померлою ОСОБА_7 значення своїх дій в момент підписання нею оскаржуваного доручення. 14.08.2018 року Галицьким районним судом м.Львова за результатом рогляду цивільної справи за заявою ОСОБА_4 про про визнання фізичної особи ОСОБА_7 недієздатною, встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №201 від 16.04.2018 року « ОСОБА_7 в даний час страждає хронічним стійким психічним розладому формі судинної деменції та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно представленої медичної документації розлади психічної діяльності в неї діагностовано у 2000 році. ОСОБА_7 потребує опіки.» Водночас, чіткої відповіді на запитання «чи могла ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій в момент підписання оскаржуваного доручення, а саме 03.04.2004 року», вказаним висновком не надано та такого питання експерту не ставилось. Оскільки психічне захворювання у вигляді судинної деменції, яке стало підставою для встановлення факту недієздатності ОСОБА_7 , фактично у неї діагностовано ще з 2000 року, позивач вважає, що даний діагноз підтверджує той факт, що і на момент видачі оскаржуваного доручення, ОСОБА_7 не могла усвідомлювати значення своїх дій. Відтак, просить клопотання задоволити. Крім того, просить поновити пропущений строк на подання вказаного клопотання, оскільки під час підготовчого провадження у справі, відповідачем не зазначалось про невизнання висновку експертизи №201 від 16.04.2018 року. Зокрема, ознайомившись з відзивом відповідача у даній справі, у позивача були підстави вважати, що висновок експертизи в частині того, що ОСОБА_7 на момент вчинення оскаржуваного правочину не могла усвідомлювати значення своїх дій, фактично не оспорювався відповідачем, а тому, підстав для завлення вказаного клопотання на стадії підготовчого судового засідання не було. Натомість, у вступній промові відповідач зазначив, що поданий позивачем висновок судово-психіатричної експертизи не дає прямої відповіді на запитання про можливість усвідомлення ОСОБА_7 своїх дій у момент видачі оскаржуваної довіреності.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ситник С.О. вимоги клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Ленько М.Р. проти заявленого клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи заперечили, вважають, що сторона позивача затягує строки розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору.

Відповідно до ст.12 ч.1-3, ст.13 ч.1 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, на підставі висновків експертів.

Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Водночас, вимогами ст.105 ЦПК України визначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно, зокрема, встановити психічний стан особи.

У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2011 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст.145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати недійсною довіреність, видану 03.04.2004 року від імені ОСОБА_7 щодо дарування ОСОБА_8 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що підписуючи вказаний правочин, ОСОБА_7 була фактично недієздатною та не мола усвідомлювати значення своїх дій.

Водночас, допитаний в судовому засіданні 04.10.2021 року судово-психіатричний експерт КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_9 чітких відповідей та пояснень по наданому ним 16.04.2018 року Висновку №201 щодо психічного стану ОСОБА_7 не надав.

При цьому, вказану експертизу проведено у 2018 році в межах іншої цивільної справи №461/499/18 за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи ОСОБА_7 недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 27.02.2018 року.

Таким чином, оскільки позивачем пред`явлено вимогу про визнання недійсним правочину як такого, що укладений в той момент, коли одна сторона правочину перебувала у стані, за якого не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними, відтак, визначення психічного стану покійної ОСОБА_7 на момент вчинення оскаржуваного правочину має значення для справи і для його з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року по справі №161/9020/15-ц.

Крім того, суд приймає до уваги, як належні та допустимі покликання адвоката Ситника С.О. на те, що строк звернення до суду був пропущений з поважних причин з огляду на наступне.

Так, за положеннями ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту статті 241 ЦПК України вбачається, що після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами сторона спору має право надати додаткові пояснення і заявити додаткові клопотання.

Пунктом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З аналізу вказаних вище норм слідує, що сторони спору не позбавлені права на заявлення такого клопотання після з`ясування усіх обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відтак, враховуючи підстави наведені в клопотанні адвоката Ситника С.О., з метою забезпечення права сторін на доступ до правосуддя, яке є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України, суд вважає можливим поновити пропущений строк для подачі клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Згідно з положеннями п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк на звернення з клопотанням.

Клопотання адвоката Ситника Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_4 - задоволити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів Марія Романівна про визнання довіреності недійсною посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждала померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 03.04.2004 року, на буд-які психічні захворювання? Якщо так, то на які?

2. Чи могла померела ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 03.04.2004 року, у зв`язку із своїм психічним станом здоров`я усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

У випадку встановлення експертами інших обставин, що мають значення по справі, вони мають право вказати це у своєму висновку, виходячи за межі питань згідно ухвали суду.

Проведення експертизи доручити експертам Львівської обласної клінічної лікарні Комунального закладу Львівської Обласної Ради (79000, м.Львів, вул.Кульпарківська, 95).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України

В розпорядження експертів направити цивільну справу №461/5022/19, провадження №2/461/51/21.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Мисько Х.М.