Справа № 504/1773/19
Номер провадження 2/504/488/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача адвоката Кучера В.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представників відповідача адвокатів Дорова А.О., Лисенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третьої особи Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування позову зазначила, що на примусовому виконанні в Первомайському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження № 53104413 з виконання виконавчого листа №504/4131/14-ц, виданого 19.09.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу заробітку щомісячно, починаючи з 03.12.2014 року до повноліття старшої дитини доньки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) на утримання молодшої дитини - доньки ОСОБА_5 щомісячно до настання повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно. Вказаний виконавчий лист було видано на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року по справі № 504/4131/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа - орган опіки та піклування Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах № 18410/14 від 10.04.2019 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах за період з 03.12.2014 року 01.04.2019 року у сумі 72171,53 грн., яка, на її думку, виникла у зв`язку з обставинами, які фактично унеможливлювали виконання нею обов`язку зі сплати аліментів та які мають істотне значення. Так, ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила сина ОСОБА_7 , згідно довідки Первомайського міського центру первинної медико-санітарної допомоги № 25 від 23.01.2019 року малолітній ОСОБА_7 потребує домашнього догляду як такий, що часто та тривало хворіє простудними захворюваннями. При цьому, з 09.06.2015 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Первомайському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. Але у зв`язку з вагітністю з 11.11.2015 року їй було припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з призначенням допомоги по вагітності та пологах, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З грудня 2015 року вона фактично не отримувала будь-яких доходів за рахунок яких вона могла б сплачувати аліменти на утримання дітей. При цьому, у зв`язку зі своєю вагітністю, пологами та здійсненням догляду за сином ОСОБА_7 до досягнення ним трьох років, а потім у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді, згідно медичних показань, не могла ані працевлаштуватись, ані стати на облік до Центру зайнятості як безробітна. Тому позивач просить звільнити її частково від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуваних на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року по справі № 504/4131/14-ц, яка виникла за період з 01 грудня 2015 року по 01 квітня 2019 року у сумі 60602 грн. 15 коп. залишивши суму заборгованості у розмірі 11569 грн. 38 коп.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив, в якому вказав, що позивачкою не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів погіршення матеріального стану та підстав для часткового звільнення від сплати аліментів. Крім того, він сам знаходиться в скрутному матеріальному становищі та один утримує дітей. Після розірвання шлюбу діти залишилися жити разом з ним та його батьками і знаходяться на його утриманні. Через невиконання своїх батьківських обов`язків позивачку було позбавлено батьківських прав. Позивачка ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з гр. ОСОБА_8 , який є рідним батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 і повинен утримувати власного сина. ОСОБА_8 1990 року народження є працездатною особою та не має інвалідності. Крім того, до народження сина ОСОБА_9 в 2016 році, позивачка не сплатила жодної копійки аліментів на утримання доньок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Довідка про потребу домашнього догляду дитини позивача видана лише 23.01.2019р. строком до 2020р., що викликає сумнів, крім того дитина почала хворіти з січня 2019 року, а заборгованість зі сплати аліментів виникла ще з 2014 року, тобто задовго до видачі цієї довідки. Також дитина не є інвалідом та на диспансерному обліку у лікаря не перебуває. Позивач навіть отримуючи дохід (допомогу по безробіттю), жодної копійки аліментів на утримання дітей не сплатила. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які були надані позивачкою разом з позовом вбачається, що позивачка отримала дохід в 2015 році (заробітну плату) в розмірі 8 867,49 грн. та 7 189,21 грн. працюючи в ТОВ «ФОЗЗІ- ФУД»; 8 308,00 грн. (дивіденди) ПАТ «Рітейл Еквіті Фонд», 7 631, 13 коп. - допомогу по безробіттю в Первомайському МРЦЗ. Жодної копійки аліментів з отриманих доходів за 2015 рік позивачка не сплатила. Хоча дитину від іншого шлюбу вона народила в 2016 році. Таким чином, вважає, що позивач самоусунулася від утримання дітей, а той факт, що вона створила нову сім`ю та народила іншу дитину не є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою від 10.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, однак її представник-адвокат Кучера В.Л., який був присутній в декількох судових засіданнях, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності нього та позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача-адвокат Лисенко Л.О. заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та керуючись додатковими доказами, наданими відповідачем.

Представник третьої особи Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, будучи належним чином повідомленим, до суду не з`явився, однак начальник відділу надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.03.2015р. у справі №504/4131/14-ц, ОСОБА_12 позбавлено батьківських прав по відношенню до дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третьої частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 03.12.2014 року до повноліття старшої дитини - доньки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а потім у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів доходу (заробітку) на утримання молодшої дитини - доньки ОСОБА_5 , щомісячно, до настання повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах № 18410/14 від 10.04.2019 року виданої старшим державним виконавцем Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах за період з 03.12.2014 року 01.04.2019 року у сумі 72171.53 грн.

17.07.2015р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_8 , внаслідок чого набула прізвища чоловіка « ОСОБА_13 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ).

Від вказаного шлюбу, позивач має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Позивачем надано копію довідки Первомайського міського центру первинної медико-санітарної допомоги № 25 від 23.01.2019 року, згідно якої малолітній ОСОБА_7 потребує домашнього догляду як такий, що часто та тривало хворіє простудними захворюваннями. Вказана довідка видана строком до 23.01.2020 року.

З системного аналізу довідок-характеристик ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що діти забезпечені усім необхідним батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_16 з дідусем ОСОБА_17 , батько дітей бере активну участь в їх виховані, приймає участь в освітніх заходах, несе витрати по забезпеченню дітей всіх необхідним, мати (позивач) участі у вихованні доньок не бере взагалі.

Крім того, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 01.01.2015р. по 01.01.2021р. перенесли захворювання, що підтверджено довідкою КП «Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Первомайської міської ради №273 від 03.03.2021р.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини (дітей), оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини (дітей) з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд зазначає що батьки дитини несуть рівні обов`язки по утримання дітей, а також наголошує на тому, що всі троє дітей позивача мають рівні права на утримання з її боку, й відповідно позивач, як їх матір, несе рівний перед дітьми обов`язок.

Позивачем ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів, з яких би суд міг прийти до висновку про наявність у неї таких істотних обставин, які є підставою звільнити її від сплати заборгованості по аліментам.

Суд враховує, що і до народження сина ОСОБА_9 в 2016 році, позивач не сплачувала аліментів на утримання доньок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також погоджується із доводами відповідача про те, що довідка про потребу домашнього догляду дитини позивача видана лише 23.01.2019р. строком до 2020р., що викликає об`єктивні сумніви у стороннього спостерігача крім того дитина почала хворіти з січня 2019 року, а заборгованість зі сплати аліментів виникла ще з 2014 року, тобто задовго до видачі цієї довідки, дитина не є інвалідом та на диспансерному обліку у лікаря не перебуває.

Позивачка не надала суду жодних доказів своєї тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, а відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Крім того, 02.08.2021р. представник відповідача-адвокат Лисенко Л.О. надала заяву про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 19500 грн.

Оцінюючи заяву представника відповідача адвоката Лисенко Л.О., суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При поданні відзиву на позовну заяву (перша заява по суті спору), відповідачем ОСОБА_1 взагалі не було вказано жодного розрахунку суми судових витрат. Навіть з врахуванням того, що представник-відповідача -адвокат Лисенко Л.О. уклала угоду про надання правової допомоги ОСОБА_1 23.12.2020р., а перша заява по суті спору подана безпосередньо нею 06.01.2021р., строк предявлення розрахунку суми судових витрат сплив. Так, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №904/4494/18, стороні було відмовлено у задоволенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із неподанням відповідного розрахунку із першої заявою по суті спору.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені заяви представника відповідача адвоката Лисенко Л.О. про відшкодування витрат на правову допомогу, як таку, що подана з пропущеним строком.

Керуючись ст.ст.12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Лисенко Л.О. про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.