ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 707/735/21
Провадження № 22-ц/821/1654/21
Категорія: 311020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-АГРО»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_1 та Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2021 року (ухваленого в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Смоляра О.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до СПП «РВД-АГРО» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати,посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що наказом № 32-к від 11 березня 2021 року його було звільнено з роботи із займаної посади у відповідності до п 1 ст. 36 КЗпП України.

В порушення положень трудового законодавства, зазначає позивач, відповідачем при звільненні йому не було виплачено заробітну плату за період з 1 грудня 2020 року по 12 березня 2021 року та компенсацію за невикористану відпустку, що є складовою заробітної плати, в загальній сумі 30 324,88 грн.

Враховуючи вказані обставини, вказує ОСОБА_1 , він вимушений був звертатися за захистом своїх порушених трудових прав до суду із даним позовом, в якому, посилаючись на положення статті 116 КзПП України, просив постановити судове рішення, яким стягнути із СПП«РВД-АГРО» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 1 грудня 2020 року по 12 березня 2021 року та компенсацію за невикористану відпустку загальною сумою 30 324,88 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з СПП «РВД-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 21021 грн.

Стягнуто з СПП «РВД-АГРО» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду допущено до негайного виконання в межах стягнення заробітної плати за 1 місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідачем при звільненні позивача не були дотримані вимоги трудового законодавства, які зобов`язують роботодавця в день звільнення провести із працівником остаточний розрахунок, а позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані належними доказами, які є доведеними, тому суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення у межах суми стягнення заборгованості згідно відомостей довідки, наданої СПП «РВД-АГРО» від 20 липня 2021 року №162 у розмірі 21021,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі, поданій 3 серпня 2021 року ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції частково постановленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному врахуванні усіх фактичних обставин даної справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, збільшивши їх до суми, вказаної в довідці про заборгованість № 171 від 2 серпня 2021 року, яка складає 36 365,84 грн.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не звернув належної уваги на надану відповідачем довідку про заборгованість в сумі 21021,00 грн., оскільки в ній відображено заборгованість лише по заробітній платі, без врахування компенсації за невикористану відпустку, яка також не була виплачена позивачеві на момент звільнення.

У свою чергу, вапеляційній скарзі, поданій 25 серпня 2021 року, СГПП «РВД-АГРО»,вважаючи, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просило скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2021 року в частині відмови у розстроченні виконання рішення суду та ухвалити нове, яким розстрочити виконання рішення суду на три місяці в рівних частинах.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував тяжкий фінансовий стан підприємства, його заборгованості перед працівниками і контрагентами, наявну загрозу банкрутства.

Відзив на апеляційну скаргу

27 серпня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від СПП «РВД-АГРО» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому СПП «РВД-АГРО»посилаючись на те, що доводи апелянта мотивовані лише тим, що судом першої інстанції не було враховано інформацію з довідки підприємства від 2 серпня 2021 року № 171 (щодо компенсації за невикористану відпустку), яка була видана позивачу вже після прийняття судом першої інстанції рішення, не були предметом розгляду суду, а тому підприємство вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

30 серпня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив СПП «РВД-АГРО», в якій ОСОБА_1 , заперечуючи проти доводів, викладених у відзиві СПП «РВД-АГРО», посилається на те, що при звільненні йому було відмовлено в отриманні такої довідки, у зв`язку з чим 1 липня 2021 року він звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із клопотанням про витребування у відповідача вказаної довідки про заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з СПП «РВД-АГРО» та працював на посаді старшого охоронника ОПС.

Наказом № 32-к ОСОБА_1 було звільнено з роботи із займаної посади 12 березня 2021 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 5)

Згідно довідки №162 від 20 липня 2021 року, виданої СГПП «РВД-АГРО», заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 станом на 20 липня 2021 року становить 21021,00 грн. (а.с. 46)

Будь-які заперечення щодо сум заборгованості згідно наданої СГПП «РВД-АГРО» довідки, від позивача до суду не надходили.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги, подані ОСОБА_1 та СГПП «РВД-АГРО» не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, посилаючись на те, що у день його звільнення, роботодавець повинен був виплатити всі належні йому кошти, проте, в порушення вимог трудового законодавства, остаточного розрахунку з ним проведено так і не було.

Так, ст. 43 Конституції України, гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Ст. 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Аналогічні положення передбачені в ст. 21 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом частини першої ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до Наказу № 32-к ОСОБА_1 було звільнено з роботи із займаної посади 12 березня 2021 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

СГПП «РВД-АГРО у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України не виплатило належних звільненому працівникові сум заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно довідки №162 від 20 липня 2021 року, виданої СГПП «РВД-АГРО», заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 станом на 20 липня 2021 року становить 21021,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та не заперечуються відповідачем.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 було надано нові докази, а саме довідку СПП «РВД-АГРО» № 171 від 02 серпня 2021 року про заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з частиною 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості прийняти зазначені документи як належні та допустимі докази, а також надати їм відповідну оцінку, оскільки вказані докази не були предметом розгляду та оцінки суду першої інстанції і ОСОБА_1 не було надано підтверджень наявності виняткових випадків, які унеможливлювали їх подачу позивачем до суду першої інстанції.

Стосовно посилань апеляційної скарги СПП «РВД-АГРО» щодо незгоди з оскаржуваним рішенням вчастині відмови у розстрочені виконання рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем СПП «РВД-АГРО» в суді першої інстанції заявлялось клопотання про розстрочення виконання рішення суду помісячно на три місяці, але районний суд відмовив відповідачу у задоволенні вказаного клопотання.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначається в рішенні.

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду можливість в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення у справі, ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, зокрема, у справі "Жовнер проти України", заява № 56848/00, рішення від 29.06.2004 року, вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо розстрочення рішення суду СПП «РВД-АГРО» зазначає, що має тяжкий фінансовий стан, заборгованість перед працівниками і контрагентами, наявну загрозу банкрутства, відсутність вини відповідача у виникненні боргу, визнання основного боргу перед позивачем та його поступового погашення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення за такими доводами відповідача.

У зв`язку із наведеним слід зазначити, що питання розстрочення або відстрочення постанови (рішення) суду, знаходяться в площині процесуального права.

Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи боргу.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що наведені скаржником обставини, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну господарську діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається СПП «РВД-АГРО», лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим в майбутньому.

Враховуючи вище викладені обставини, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до вірного висновку про відмову у розстроченні виконання рішення, вважаючи клопотання СПП «РВД-АГРО» необґрунтованим, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини даної справи, дав належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та СПП «РВД-АГРО», суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційних скаргах доводами, не вбачає.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

В.О. Єльцов

/повний текст постанови суду виготовлений 20 жовтня 2021 року/