КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначав, що 18.02.2019 року о 10 год. 30 хв.ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Land Rover Range Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по мосту Південному, не обрала безпечної швидкості, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом - автомобілем Hyundai Sonataд.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, у зв`язку із чим постановою Голосіївського районного суду м. Києва від05.04.2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Листом від 17.04.2019 року № 03/2006, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило про прийняття рішення щодо виплати ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 42 929,69 грн. на підставі акту ДКЦВ-17296, затвердженого 17.04.2019 року, яке було здійснено останній.

13.05.2019 року ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 , замовив автотоварознавчу експертизу та відповідно до висновку експерта №01_06_19 від 12.06.2019 року встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 завдано матеріальний збиток в розмірі 61 076,62 грн., тобто на 18 146,93 грн. більше сплаченої відповідачем суми відшкодування.

24.06.2019 року ОСОБА_4 направила відповідачеві претензію щодо виплати страхового відшкодування, в якій просила здійснити відшкодування різниці у розмірі 18 146,93 грн. та вартості послуг судового експерта у розмірі 3 500,00 грн.

23.07.2019 року відповідач листом від 23.07.2019 року № 03/3691 відмовив ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування із посиланням на звіт незалежного експерта № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019, який не було пред`явлено ні ОСОБА_4 , ні позивачеві.

Посилаючись на вказані обставини та вважаючи відмову відповідача у виплаті різниці страхового відшкодування необґрунтованою, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на свою користь 21 656,93 грн., яка складається з: 18 146,93 грн. різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та сумою матеріального збитку, 3 500,00 грн. - вартість послуг судового експерта, а також судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежне дослідження та оцінку доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначено, що в п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено право потерпілого (позивача) залучати аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення розміру збитків.

У зв`язку із незгодою із сумою страхового відшкодування, скориставшись наданим правом, позивач залучив експерта, що склав Висновок, яким підтверджується сума збитку в розмірі 61 076,62 грн.

З наведеного вбачається, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу, покладено лише на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця, не ґрунтуються на вимогах Закону.

Зазначає, що не приймаючи до уваги Висновок, наданий позивачем (навіть не досліджуючи його та не надавши йому належної правової оцінки), суд першої інстанції використав вибірковий підхід на користь страховика (відповідача), а не споживача (потерпілого) - більш ураженої сторони у спірних правовідносинах, чим фактично порушив принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Також вказує, що надаючи перевагу Звіту, наданому відповідачем, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що вказаний Звіт було складено 02.07.2019, тобто після визначення розміру збитку страховиком на власний розсуд та фактичної виплати ним страхового відшкодування (17.04.2019). З урахуванням наведеного не зрозуміло чим керувався страховик (відповідач), визначаючи розмір збитку 17.04.2019, тоді як Звіту ще не існувало.

Крім того, за приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування здійснюється після узгодження його розміру. При цьому, матеріали справи не містять доказів, що відповідач узгоджував суму страхового відшкодування із позивачем, а лише містять докази повідомлення позивача та виплати страхового відшкодування у розмірі 42 929,69 грн. в один день 17.04.2019, тобто страховик на власний розсуд здійснив визначення розміру збитку, не узгодивши його з позивачем, як того вимагають положення п. 36.2 ст. 36 Закону. Вказані обставини суд першої інстанції навіть не перевіряв та не встановлював.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ізч. 1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 18 146 грн. 93 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в строки, передбачені Законом, а саме - 18.02.2019 року проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, з участю довіреної особи позивача - ОСОБА_4 , яка підписала акт огляду транспортного засобу та зазначила, що з даним протоколом позивач ознайомлена, пошкодження записані вірно.

За вказаних обставин, суд не погодився з доводами позивача щодо необгрунтованості складеного звіту про оцінку, проведеного відповідачем, як і з доводами позивача щодо необгрунтованості виплаченого розміру матеріального збитку позивачу.

Судом першої інстанції не взято до уваги Висновок експерта № 01_06_19 від 12.06.2019 року, на який посилався позивач, як на доказ розміру нанесеного йому збитку, зазначивши, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для Страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на Страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця. Суд зазначив, що доказів на підтвердження порушення страховикомвимог чинного законодавства під час проведення процедури огляду автомобіля, виплати страхового відшкодування та виготовлення звіту № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 року про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, позивачем суду не надано.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2019 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Land Rover Range Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по мосту Південному, не обрала безпечної швидкості, не дотрималася дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом - автомобілем Hyundai Sonataд.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с.4-5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час керування автомобілем Land Rover Range Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», згідно з Полісом № АМ/6505877. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майнустановить 100 000,00 грн. Розмір франшизи нуль (а.с. 85).

20.02.2019 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 86-87).

20.02.2019 року ОСОБА_4 на підставі довіреності від ОСОБА_5 , звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 46-47, 91).

16.04.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» склало страховий акт №ДКЦВ-17296 та розрахунок суми страхового відшкодування на підставі калькуляції №АА9765РС від 12.03.2019 р., яке становить 42 929,69 грн. Указана сума 17.04.2019 року була перерахована ОСОБА_4 ( а.с. 104-106).

Листом від 17.04.2019 за №03/2006 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило ОСОБА_4 про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 42 929,69 грн. на підставі акту ДКЦВ-17296, затвердженого 17.04.2019 року ( а.с.107).

До позову позивачем додано копію Висновку експерта №01_06_19 від 12.06.2019 року з автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Богаченком В.М. на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.05.2019 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП 18.02.2019 року, становить 61076,62 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні) ( а.с. 8-37).

24.06.2019 ОСОБА_4 надіслала до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» претензію щодо виплати страхового відшкодування, в якій зазначила, що відповідачем на підставі власних розрахунків здійснено на її реквізити страхове відшкодування в розмірі 42 929,69 грн., проте відповідно до Висновку судового експерта з автотоварознавчого дослідження №01_06_19 від 12.06.2019 року, матеріальний збиток, завданий автомобілю Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 склав 61 076,62 грн., у зв`язку із чим просила відповідача доплатити страхове відшкодування у розмірі 18 146,93 грн. та вартість послуг експерта в розмірі 3500,00 грн. (а.с. 43).

На дану претензію відповідачем було надано лист від 23.07.2019 за №03/3691, у якій останнє повідомило, що згідно з ремонтною калькуляцією № AA9765PC від 12.03.2019 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 з рахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (61%) склала 42 929,69 грн. (без ПДВ). 17 квітня 2019р. ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило на ОСОБА_4 на її рахунок страхове відшкодування по даному випадку в розмірі 42 929,69 грн. В зв`язку з її незгодою з розміром страхового відшкодування, виконуючи свої обов`язки встановлені законодавством України, з метою визначення матеріального збитку, завданого транспортному засобу HyundaiSonata, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП було замовлено незалежну експертну оцінку. Згідно зі Звітом № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р., складеного незалежним експертом, вартість, відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (61%) складає 44 239,95 гри.(з ПДВ на запасні частини та матеріали), та 39 145,12 грн (без ПДВ). Оскільки сума виплати страхового відшкодування розрахована на підставі Звіту № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р. є меншою на 3 784,57 грн., відповідач запропонував ОСОБА_4 повернути надлишково сплачене страхове відшкодування.

Крім того зазначило, що наданий Висновок експерта №01_06_19 від 12.06.2019 року відповідач не має підстав враховувати при визначенні розміру матеріального збитку, так як суму страхового відшкодування розраховано на підставі Звіту № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р., складеного незалежним експертом відповідно до норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 р. ( а.с.44-45) .

До відзиву на позов відповідачем надано Звіт № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р., складений ФОП « ОСОБА_6 » за заявою Асистуючої компанії ТОВ «СОС Сервіс Україна» від 27.06.2019 р., що діє від імені Замовника послуг ПАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 складає 44 239,95 грн.( а.с.110-158).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються спеціальним законом - ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України, у зв`язку з пошкодженням транспортного за «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»собу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту ( п.п.12.1 ст. 12 Закону).

Вирішуючи питання щодо розміру страхового відшкодування, суд першої інстанції взяв до уваги Звіт № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р., складений ФОП « ОСОБА_6 » за заявою Асистуючої компанії ТОВ «СОС Сервіс Україна» від 27.06.2019 р., що діє від імені Замовника послуг ПАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ HyundaiSonata, д.н.з. НОМЕР_2 складає 44 239,95 грн. Зазначивши при цьому, що відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в строки, передбачені Законом, а саме - 18.02.2019 року проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, з участю довіреної особи позивача - ОСОБА_4 , яка підписала акт огляду транспортного засобу та зазначила, що з даним протоколом позивач ознайомлена, пошкодження записані вірно.

За вказаних обставин, суд не погодився з доводами позивача щодо необгрунтованості складеного звіту про оцінку, проведеного відповідачем, як і доводами позивача щодо необгрунтованості виплаченого розміру матеріального збитку позивачу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Частиною 1 ст. 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Оцінюючи надані сторонами докази щодо розміру матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо дотримання ПрАТ «СК «Українська страхова група» при виплаті позивачу страхового відшкодування вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Як убачається із Страхового акту № ДКЦВ-17296, затвердженого 16.04.2019 року, рішення про здійснення страхового відшкодування позивачу у розмірі 42 929,69 грн. відповідачем прийнято на підставі ремонтної калькуляції № НОМЕР_2 від 12.03.2019 р. без проведення оцінки, експертизи.

Будь-яких доказів того, що розмір страхового відшкодування страховиком було узгоджено з особою, яка має право на отримання відшкодування ( ОСОБА_4 та/або ОСОБА_1 ) матеріали, надані відповідачем та наявні в матеріалах справи, не містять, як відсутні докази і того, що за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Факт того, що ОСОБА_4 підписала акт огляду транспортного засобу та зазначила, що з даним протоколом ознайомлена, пошкодження записані вірно, не спростовує доводів позивача про те, що остання не була ознайомлена із ремонтною калькуляцією від 12.03.2019 та погоджувалася з визначеною в ній сумою матеріального збитку.

Не погоджуючись з діями страховика щодо визначення суми, завданого автомобілю позивача матеріального збитку, ОСОБА_1 13.05.2019 замовив експертну оцінку, яка була здійснена судовим експертом Богаченком В.М., на підставі чого 12.06.2019 року складено Висновок експерта №01_06_19 з автотоварознавчого дослідження, відповідно до якого вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 0,615), завданого власнику автомобіля Hyundai Sonataд.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП 18.02.2019 року, становить 61076,62 грн ( а.с. 8-37).

Не прийнявши до уваги наданий позивачем Висновок експерта №01_06_19 від 12.06.2019 року, відповідач послався на те, що суму страхового відшкодування розраховано на підставі Звіту № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р.

Як убачається із Звіту №ДКЦВ-17296, складеного ФОП « ОСОБА_6 » на замовлення ПрАТ «СК «Українська страхова група», визначення матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, здійснено лише 02.07.2019 року.

Тобто, після надання позивачем страховику Висновку експерта №01_06_19 від 12.06.2019 , складеного на замовлення ОСОБА_1 .

Пославшись на те, що суму страхового відшкодування розраховано на підставі Звіту № ДКЦВ-17296 від 02.07.2019 р., суд першої інстанції не звернув увагу, що оцінка відповідачем була здійснена вже після виплати позивачу 17.04.2019 року страхового відшкодування.

Зважаючи на вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що страховиком визначення розміру страхового відшкодування позивачу здійснено з порушенням п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 22 цього Закону, відповідно до якої страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду.

За таких обставин, Звіт №ДКЦВ-17296, складений ФОП « ОСОБА_6 » на замовлення ПрАТ «СК «Українська страхова група» щодо визначення матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, зважаючи на норми ч.1 ст. 78 ЦПК України, не може бут взятий до уваги як доказ на підтвердження достовірності, визначеної страховиком суми страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються зокрема і висновками експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1,2,3,4,6,7 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Частина 1 ст. 106 ЦПК України дозволяє учаснику справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Висновок експерта №01_06_19 від 12.06.2019, наданий позивачем, складений особою, яка має свідоцтво судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз - «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» ( свідоцтво №931 від 28.11.2008 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) з зазначенням усіх реквізитів, визначений ст. 102 ЦПК України, складений відповідно до положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року. Експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок

Як вбачається з Висновку експерта автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 5436 від 05.03.2018 р., експертом визначено вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей (0,615), що підлягають заміні, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, ПДВ експертом не враховано, тобто ця вартість визначена без ПДВ.

При розгляді справи не встановлено обставин недотримання вимог закону судовим експертом Богаченком В.М. при складанні висновку №01_06_19від 12.06.2019, або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

На підставі викладеного, зважаючи на норми ст. ст. 77-80 ЦПК України, указаний Висновок є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 .

Будь-яких належних аргументів на спростування висновку експерта позивача відповідачем не наведено та матеріали справи таких не містять.

З клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи ПрАТ «СК «Українська страхова група» не зверталось.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

За вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, унаслідок чого неправильно вирішив дану справу.

Викладене дає підстави суду апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 18 146,93 грн., яка обчислена без ПДВ та з урахування фізичного зносу, що відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правовим висновкам Верховного Суду (постанова від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц, постанова від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16).

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 840,80 грн., апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн. та 3500,00 грн. витрат за проведення експертної дослідження, а всього 5602,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

ПозовОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 18 146,93 грн. ( вісімнадцять тисяч сто сорок шість гривень дев`яносто три копійки) та судові витрати в розмірі 5602,00 грн. (п`ять тисяч шістсот дві гривні нуль копійок), а всього 23 748,93 грн. (двадцять три тисячі сімсот сорок вісім гривень дев`яносто три копійки).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32-А, .

Повний текст постанови складений 19 жовтня2021 року.

Суддя- доповідач: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко