Ухвала

19 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 203/3395/20

провадження № 61-4092св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович,

стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича та Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року у складі судді Ханієвої Ф. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М., стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Сивокозова О. М. перебуває виконавче провадження № 62673248 щодо виконання виконавчого листа № 203/4655/15-ц, виданого 23 грудня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 785 723,61 грн. 07 серпня 2020 року було проведено опис та арешт майна боржника - домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 03 вересня 2020 року заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про неможливість передачі на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, у зв`язку з тим, що за адресою описаного та арештованого майна проживають малолітні діти ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та вимагав від приватного виконавця звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання відповідного дозволу на продаж описаного та арештованого майна до того, як передавати це майно на реалізацію. Проте 21 вересня 2020 року боржник отримав лист-відповідь від приватного виконавця Сивокозова О. М., відповідно до якого повідомив про те, що він не вбачає необхідності звернення до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу для передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, та передав на реалізацію нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить оголошення в системі СЕТАМ за лотом № 443868.

Посилаючись на викладені вище обставини, скаржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості за лотом 443868, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 62673248; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду, у зв`язку з проживанням в такому будинку неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості за лотом 443868, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 62673248, до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме: будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в такому будинку малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості скарги в частині щодо неправомірності дій приватного виконавця щодо подання заявки на реалізацію нерухомого майна до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, тому дійшов висновку про часткове задоволення скарги та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. задоволено частково. Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме будинку АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в будинку малолітніх скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації будинку АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в будинку малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишено без задоволення. В іншій частині ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію предмету іпотеки, до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради. Разом з тим, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині зобов`язання приватного виконавця вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в такому будинку малолітніх осіб, зазначив, що вказана вимога скарги не конкретизована, судом не зазначено певної процесуальної дії, яку належить вчинити приватному виконавцю.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О. М. у березні 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в якій, просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в частині залишення цієї ухвали без змінта ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у судах склалась протилежна правова позиція стосовно необхідності отримання попередньої згоди органу опіки та піклування під час реалізації арештованого майна, право користування на яке належить дитині. Заявник посилається на постанови Верховного Суду: від 30 вересня 2020 року у справі № 303/3043/19, від 02 жовтня 2019 року у справі № 754/15589/14-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 520/15250/15-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 666/288/16-ц та постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, відповідно до яких згода органу опіки та піклування вимагається лише під час укладення договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись діти, а не під час виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки. Натомість, існує протилежна правова позиція, відповідно до якої приватні та державні виконавці під час виконання рішень суду та інших виконавчих документів, в межах виконання яких необхідно звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке мають діти, зобов`язані отримати попередню згоду органу опіки та піклування.

Зазначене вище, на думку заявника, становить виключну правову проблему і передача зазначеної справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду була б цілком доречна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М., в якому, зазначив про необґрунтованість касаційної скарги та просить залишити її без задоволення.

АТ КБ «ПриватБанк» 23 квітня 2021 року звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення скарги, такі висновки суперечать позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 жовтня 2019 року у справі № 754/15589/14-ц, від 02 листопада 2019 року у справі № 520/15250/15-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 666/288/16-ц, відповідно до якої згода органу опіки та піклування вимагається лише під час укладення договору іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки.

Станом на час призначення справи до розгляду відзивів на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» від інших учасників справи не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

15 березня 2021 року касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О. М. на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргоюприватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року з підстав, передбачених частиною другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), витребувано матеріали справи № 203/3395/20 із Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У квітні 2021 року матеріали справи № 203/3395/20 надійшли до Верховного Суду.

26 квітня 2021 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду від 13 травня 2021 року про надання строку для усунення недоліків) поновлено АТ КБ «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України та надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», за касаційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича та Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 27 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик