Провадження № 2/643/5948/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року Суддя Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство ««Мелихівське», Харківська районна державна адміністрація Харківської області про витребування частки у статутному капіталі, скасування, поновлення реєстраційних записів, визнання протиправними реєстраційних дій, визнання права власності на частку у статутному капіталі, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою в якій просить:

- витребувати з володіння ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» () у розмірі 50 %, що складає 3700 грн, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1 ) шляхом:

- Зобов`язати державного реєстратора скасувати запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» () про скасування запису про реєстраційну дію за судовим рішенням 0000147 5000147), внесену 22.04.2011 року ОСОБА_7 , реєстратором Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області;

- Зобов`язати державного реєстратора поновити запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» () та включити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційний запис № 1 000147 від 01.11.2007 року;

- Визнати протиправними реєстраційні дії внесені в єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» () починаючи з 22.04.2011 року по теперішній час;

- Зобов`язати державного реєстратора скасувати записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» () про реєстраційні дії починаючи з 22.04.2011 року по теперішній час;

- Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1 ) право власності на частку у статутному капіталі у розмірі 50 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» до 26.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське» (), що складає 3700 грн.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що у відкритті провадження слід відмовити у зв`язку з наступним.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до ч. 1,2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських судів визначена у статті 20 ГПК України, згідно з пунктом 3 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Згідно зі ст.ст. 177, 190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Отже, корпоративні права є самостійним об`єктом цивільних прав, які охоплюються наведеним у ст. 190 ЦК України поняттям майно, визначеним індивідуальними ознаками, які можуть бути об`єктом права власності.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У даному випадку до суду звернулась особа (позивач), яка вважає себе власником майна (корпоративних прав) з позовом про визнання права власності та витребування цього майна із чужого володіння.

Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

За змістом ч.1, 3 ст. 12 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.

За таких обставин у цій справі існує спір, щодо права власності на частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, який відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

При цьому відповідно до цієї норми процесуального права справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, підлягають розгляду господарськими судами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, оскільки спір у цій справі стосується часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське», тому за своєю правовою природою цей спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, як це прямо передбачено пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Мелихівське», Харківська районна державна адміністрація Харківської області про витребування частки у статутному капіталі, скасування, поновлення реєстраційних записів, визнання протиправними реєстраційних дій, визнання права власності на частку у статутному капіталі - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з зазначеними вимогами до Господарського суду Харківської області в порядку, визначеному ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - Т.М.Довготько