Справа № 288/1412/21
Провадження № 2/288/323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Житомиргаз» про захист прав споживача послуг з постачання газу шляхом визнання незаконним припинення газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Житомиргаз» (далі Відповідач) про захист прав споживача послуг з постачання газу шляхом визнання незаконним припинення газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії в якому вказує, що вона являється споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

30 червня 2021 року, в той час, коли Позивач перебувала на роботі в місті Житомир, їй повідомили, що в будинку відсутній природний газ в системі та перекрито запірний пристрій на системі газопостачання з одночасним його пломбуванням.

Звернувшись до Відповідача вона отримала роз`яснення, що відключення газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури на крані дворового вводу та опломбування здійснено в зв`язку з наявністю витоку газу.

Пізніше на адресу Позивача надійшла копія Акту № 8 про відключення (обмеження) від газопостачання до якого додано роз`яснення про причини відключення та порядок відновлення газопостачання, також, в акті зазначено, що відключення від газопостачання відбувалося за участю споживача ОСОБА_4 , проте вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що вказане відключення є незаконним, а причина відключення надуманою, так як ніяких підозр на витік газу в Позивача не було, повідомлень про витік газу за вказаною адресою не надходило, Відповідач не вжив необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи в будинку Позивача.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати порушеними її права, як споживача з постачання газу, визнати дії Відповідача по припиненню розподілу природного газу на об`єкт газопостачання, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними та зобов`язати Відповідача відновити розподіл природного газу на об`єкт газопостачання, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення.

31 серпня 2021 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позовних вимог заперечила та вказала, що в зв`язку з виникненням аварійної ситуації, а саме витоку природного газу, було здійснено перекриття вхідного крану на ввідному газопроводі будинку АДРЕСА_1 . Від Позивача, як нового власника вказаного об`єкта, підключеного до газопостачання, не надходило повідомлень про зміну персоніфікованих даних споживача ОСОБА_4 . На момент звернення до суду Позивач не здійснила приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу, а тому вона не є стороною зазначеного договору. Вказує, що Позивач була відсутня за вищевказаною адресою, а тому не може достовірно стверджувати про те, що витоку газу не існувало. Просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. /а.с.12-17/

Суд, вислухавши представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

27 лютого 2021 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина складається з: - земельної ділянки площею 0.1500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.4/

Відповідно до Акту № 168 про відключення (обмеження) від газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури від 30 червня 2021 року, складеного слюсарями: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за участю споживача ОСОБА_4 , на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: п.10.1. 7.12 та ПБСГ п.5.7.1 наявність витоку газу, порушення усунено шляхом відключення газопостачання на крані дворового вводу та опломбування. /а.с.5, 7/

06 липня 2021 року за вих.№ 100-Сл-11624-0721 головним інженером управління експлуатації АТ «Житомиргаз» на адресу ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , направлено повідомлення про те, що 30 червня 2021 року на підставі абз.2 п.5.7 гл.5 роз.V Правил безпеки системи газопостачання та пп.12 п.1 гл.7 роз. VІ Кодексу газорозподільних систем, працівниками АТ «Житомиргаз» було припинено газопостачання будинку за вищевказаною адресою. З питань роз`яснення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу) запропоновано звернутися до Житомирського управління клієнтського сервісу ТОВ «104.ЮА» АТ «Житомиргаз» за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с.6/

Згідно Акту № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором та споживачем від 28 листопада 2017 року, побутовим споживачем за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 . /а.с.23/

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що 30 червня 2021 року, вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_8 приїхали до будинку її покійної матері, який на даний час належить її сестрі та виявили, що в будинку відсутнє газопостачання. В подальшому вони побачили, що перекритий кран газопроводу та встановлено пломбу. Наступного дня вони поїхали до Попільнянського управління газового господарства та дізналися, що газ було перекрито в зв`язку з наявністю витоку газу, про що їм видали акт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_7 .

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання порушеними її права, як споживача з постачання газу, визнання дії Відповідача по припиненню розподілу природного газу на об`єкт газопостачання незаконними та зобов`язання Відповідача відновити розподіл природного газу на об`єкт газопостачання з тих підстав, що відключення є незаконним та витоку газу не було, проте Відповідач не вжив необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи в будинку Позивача.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року № 329-VІІІ (далі Закон № 329-VІІІ), Правилами постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила № 2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ), а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

У відповідності до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним і не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18.

Згідно пункту 5.7. глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови наявності витоків газу.

Судом встановлено, що споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 вказано ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її дочка ОСОБА_3 , вступила в права спадкування після смерті матері.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ, споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 329-VІІІ, розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 3 Розділу І Правил № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно пунктом 1.2 Розділу III Правил № 2496, підставами постачання природного газу є наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється па підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах цінового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРМ, встановлено новий порядок укладання договорів розподілу природного газу Оператором газорозподільної системи з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускаються.

У відповідності до пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, якщо в результаті зміни власника об`єкта газопостачання є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ документи про право власності чи користування на об`єкт, документи, які посвідчують особу, про взяття на облік в органах Державної фіскальної служби, довіреність представника замовника (за потреби). Якщо додані до заяви дані потребують уточнення, Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви направляє споживачу (замовнику) письмовий запит щодо уточнення даних.

Згідно пункту 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

Згідно з вимогами статті 526 ЦК України, зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені у статті 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

З наведеного вище слідує, що у разі зміни власника укладається новий договір постачання та розподілу природного газу з новим власником, за умови надання правовстановлюючих документів на об`єкт газифікації та документів, що підтверджують право власності (користування) майном.

Відповідно до статті 589 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною першою статті 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Встановлені судом обставини вказують на те, що Позивачем не надано до матеріалів справи підтвердження того, що між нею та Відповідачем укладено договір, який відповідає типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам (розподілу природного газу), тобто Позивач не являється споживачем послуг з газопостачання, між сторонами відсутні належним чином врегульовані договірні відносини, наявність яких визначає Позивача, як споживача послуг із газопостачання, а тому відсутні підстави для звернення до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів, як споживача послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вказані вище обставини в їх системному зв`язку вказують на не, що завлений Позивачем позов є передчасним, оскільки на даний час між нею та Відповідачем відсутні договірні правовідносини.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись Правилами постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496; Законом України «Про захист прав споживачів»; Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; Законом України «Про ринок природного газу»; Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494; статтями 15, 16, 526, 589, 608 ЦК України; статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Житомиргаз» про захист прав споживача послуг з постачання газу шляхом визнання незаконним припинення газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник