Ухвала

18 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 127/7906/18

провадження № 61-13983св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про визнання недійсними акту державного виконавця, свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни (далі - приватний нотаріус ВМНО

Бєдая О. М.), акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Замостянський ВДВС

у м. Вінниця), фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - фірма «ІВО+КГ»), третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), в якому просила визнати недійсним пакет документів, наданий державним виконавцем Замостянського ВДВС на електронні торги, акт державного виконавця про передачу заставного майна від 17 квітня 2015 року та визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлю магазину, площею 194,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , що видане 24 квітня 2015 року приватним нотаріусом ВМНО Бєлою О. М. і зареєстроване в реєстрі № 471.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня

2021 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду

від 15 липня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ВМНО Бєлої О. М., АТ КБ «ПриватБанк», Замостянського ВДВС

у м. Вінниці, фірми «ІВО+КГ», третя особа - ФОП ОСОБА_2 , про визнання недійсними акту державного виконавця, свідоцтва про право власності - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

14 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року (надійшла до суду 19 серпня

2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 30 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, сплатити судовий збір та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

20 вересня 2021 року до Верховного Суду, на усунення недоліків, зазначених

в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 30 серпня 2021 року, надійшла заява на усунення недоліків, уточнена редакція касаційної скарги та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 127/7906/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 15 липня 2021 року, витребувано із Вінницького міського суду Вінницької області вищевказану цивільну справу.

05 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

18 жовтня 2021 року фірма «ІВО+КГ» засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І.

Представник заявника вважає обґрунтованими сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду Гулька Б. І., оскільки, на його думку, суддя Гулько Б. І., будучи суддею-доповідачем, у справі № 127/20446/15-ц ухвалив неправомірне рішення 26 квітня 2017 року.

Також, клопотання представник фірми «ІВО+КГ» мотивує тим, що, на його думку, мало місце втручання в автоматизований розподіл справи, так як проти АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса ВМНО Бєдая О. М., Замостянського ВДВС у м. Вінниця, державного реєстратора, 01 вересня 2021 року за його заявою відкрите кримінальне провадження за частиною п`ятою статті 191 КК України стосовно крадіжки земельної ділянки, яка була викрадена по справі № 127/20446/15, де суддею-доповідачем був

Гулько Б. І.

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи

є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя

Гулько Б. І. виявляв особисту заінтересованість або вчиняв будь-які корумповані та протизаконні дії. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи заяви про відвід судді Верховного Суду

Гулька Б. І. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не

є підставою для відводу судді.

При цьому, доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Гулька Б. І.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про визнання недійсними акту державного виконавця, свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року, визнати необґрунтованою.

Заяву фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник