Справа № 758/9870/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 липня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 р. позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представлені адвокатом Красносільським М.І., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить звільнити від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з нього на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 21.07.2009 р. по справі № 2-2605.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі сторін народилась спільна дитина ОСОБА_3 . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2009 року було задоволено позов Відповідача та присуджено стягнення з Позивача аліментні платежі у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно, наразі здійснюються такі відрахування. 26.05.2011 року шлюб був розірваний. Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №758/1679/16-п від 03.04.2017 року Позивача було позбавлено батьківських прав, та від знайомих дізнався інформацію, що його сина малолітнього ОСОБА_3 було усиновлено невідомою особою. Про вказані обставини Відповідач Позивача жодним чином не повідомляла. А відтак, посилаючись на припинення особистих майнових та немайнових прав та обов`язків щодо дитини, просив звільнити його від сплати аліментів на утримання такої дитини, з моменту її усиновлення.

Ухвалою суду від 12.09.2019 р. провадження по вказаній справі відкрито, призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.02.2021 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів - відмовлено.

Ухвалою суду від 22.06.2021 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів - відмовлено.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, правом подачі відзиву скористалася, в зв`язку з чим суд на підставі ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про суті справи та з процесуальних питань не подано.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 р., в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина - ОСОБА_3 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2009 року було задоволено позов Відповідача та присуджено стягнення з Позивача аліментні платежі у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно.

На виконання рішення суду про стягнення аліментних щомісячних платежів Подільським ВДВС ГТУЮ у м. Києві було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №13993696 від 30.07.2009 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

У подальшому 26.05.2011 року шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний, про що був зроблений відповідний актовий запис за №143 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №758/1679/16-ц від 03.04.2017 року (суддя Декаленко В.С.) Позивача було позбавлено батьківських прав, копія даного рішення міститься в матеріалах справи.

Позбавлення батьківських прав на підставі ст.166 ч.2 СК України не припиняло обов`язку ОСОБА_1 по утриманню свого сина.

На підтвердження виконання своїх аліментних зобов`язань Позивач надав низку копій квитанцій (а.с. 16-39).

Як вбачається з повідомлення Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1399/21.9-09 від 09.06.2020 р. - 01.08.2008 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 1413; 10.02.2018 року у вище зазначеному актовому записі про народження проставлена відмітка про позбавлення батька, ОСОБА_1 , батьківських прав на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 (справа № 758/6179/16-ц), та 10.02.2018 також були внесені зміни до актового запису про народження на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва.

Так, вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У даній справі позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням усиновлено його сина - дитину ОСОБА_3 із записом як батька іншої особи.

Статтею 228 СК України визначено забезпечення таємниці усиновлення.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових міститься електронна копія рішення Подільського районного суду м.Києва від 14.12.2017 р. у цивільній справі № 758/13922/17, що розглянута в закритому судовому засіданні, яким задоволена заява фізичної особи про усиновлення ним малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з вищевказаного рішення суду, заявника у даній справи оголошено усиновлювачем дитини, його записано батьком усиновленої дитини та внесено зміни до актового запису № 1413 від 01.08.2008 р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із записом заявника батьком дитини.

Згідно з ЄДРСР, рішення суду у справі № 758/13922/17 набрало законної сили 16.01.2018 р.

Отже, аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства щодо сина, а внесення до актового запису про народження дитини відомостей про іншу особу, як батька, на підставі судового рішення про усиновлення припиняє такий його обов`язок, оскільки при усиновленні дитини інша особа була записана батьком дитини та саме у цієї особи виник обов`язок щодо її утримання.

Наслідком ухвалення судом рішення про усиновлення малолітнього сина позивача - ОСОБА_3 та виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача з часу набуття даним рішення законної сили обов`язку утримання усиновленого дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Таким чином, обов`язок по утриманню та вихованню дітей, а також аліментні обов`язки у разі необхідності, законом покладаються на особу, яка зазначена батьком дитини відповідно до рішення суду.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами.

Що стосується вимоги позивача звільнення стягнення від сплати аліментів з 03.04.2017 р., суд вважає, що звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами має відбуватись саме з часу набрання законної сили рішення у цивільній справі № 758/13922/17 про усиновлення дитини - ОСОБА_3 , тобто з 16.01.2018 р., оскільки саме з цього часу у іншої особи (заявника у справі № 758/13922/17, як батька, виникли обов`язки щодо утримання дитини), що не призведе до порушення якнайкращих інтересів дитини.

Так, відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що, починаючи з часу набрання законної сили рішення суду від 14.12.2017 р., тобто з 16.01.2018 р., відсутні підстави вважати позивача ОСОБА_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України, відсутні підстави продовження стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим за рішенням суду від 21.07.2009 року у справі № 2-2605, тобто виконання слід припинити з 16.01.2018 р.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, з урахуванням періоду, з якого слід звільнити позивача від сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст.5, 7, 141, 180, 197 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 137, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що стягується за виконавчим листом № 2-2605, виданим 21.07.2009 р. Подільським районним судом м.Києва, - з 16 січня 2018 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова