Провадження 2-зз/127/87/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з заявою про зняття арешту з майна.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені положеннями ст.183 ЦПК України.

Зі змісту та форми вказаної заяви не зрозуміло у якій формі провадження її слід розглядати.

Так дану заяву обґрунтовано нормами ЦК України, які передбачають позовну форму провадження по зняттю арешту з майна, за позовом особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові з вимогами про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вказана заява за формою та змістом не є позовною заявою, поданою на підставі зазначеної вище норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони і треті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Однак, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, кожна особа має право виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Верховний Суд України в п. 16 Постанови Пленуму від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» звернув увагу на те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідач ОСОБА_1 в справі Замостянського районного суду м. Вінниці №2-820/2003 вправі звернутись в порядку ст. 158 ЦПК України із заявою про скасування заходів забезпечення позову, якщо такі заходи було вжито судом.

Але заявник звертається до суду щодо скасування постанови реєстратора Першої вінницької державної нотаріальної контори та постанови державного виконавця відділу ДВС.

Тобто такі вимоги ОСОБА_1 можуть бути вирішені в позовному провадженні з поданням позовної заяви.

За таких обставин, вищевказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд звертає увагу заявника на те, що фактично, зважаючи на обгрунтування її заяви, вона вважає, що наявність арешту на квартиру, порушує її права на реалізацію права на спадщину, тоді як звернення до суду за захистом права власності, а саме шляхом зняття арешту (заборони відчуження) з нерухомого майна подається у формі позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст. 183 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна - повернути заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: