КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва видано судовий наказа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В грудні 2020 року від представника боржника надійшла заява про виправлення описки у вищевказаному судовому наказі,

Заявник посилався на те, що в наказовій частині відсутнє формулювання вимоги визначене п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України на підставі якої може бути виданий наказ.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2021 року заяву про виправлення описки задоволено, перший абзац наказової частини наказу викладено в новій редакції.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою (дві апеляційні скарги ідентичні за змістом розглянуто, як одну), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вважає, що місцевий суд при виправленні описки змінив судове рішення, що передбачає вплив на його реалізацію, а тому виправлені недоліки не являються опискою.

Крім того, зазначає, що під час розгляду заяви було здійснено процесуальні порушення, щодо повідомлення учасників справи, строків розгляду та направлення поштової кореспонденції.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу з її доводами не погоджується та вказує, що судом першої інстанції при виправленні описки було усунуто неточності здійснені при видачі судового наказу, що передбачено чинним законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Задовольняючи заяву про виправлення описки, місцевий суд виходив з того, що при складенні тексту судового наказу була допущена описка, а саме не зазначено максимальний розмір аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до п.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п.2 ст. 269 ЦПК питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З матеріалів справи вбачається, описка яка була виправлена судом першої інстанції здійснена в судовому наказі виданому Солом`янським районним судом м. Києва 03 грудня 2019 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, вищевказаною нормою встановлено максимальний розмір аліментів, який може бути стягнений в порядку наказного провадження - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про те, що неточність, щодо відсутності встановленого чинним законодавством максимального розміру аліментів в резолютивній частині являється опискою та відповідно підлягає виправленню, зважаючи на неможливість стягнення аліментів в порядку наказного провадження в більшому розмірі, аніж передбачено ст. 161 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 при подачі заяви про видачу судового наказу, просила суд видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_2 аліменти із врахуванням максимального їх розміру передбаченого ст. 161 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, виправивши описку у судовому наказі, усунув неточність допущену при складенні тексту судового наказу.

Апеляційний суд зауважує, що доводи ОСОБА_1 , щодо незгоди у визначенні аліментів в розмірі передбаченому порядком наказного провадження, вказують про наявність спору між сторонами, що може бути підставою для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Посилання ОСОБА_1 на те, що її не було повідомлено про розгляд заяви про виправлення описки не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ст. 269 ЦПК України передбачено вирішення вказаного питання без повідомлення учасників справи,

Доводи апелянта, щодо наявності порушень процесуального права судом першої інстанції, а саме ч.4 ст. 183 ЦПК України, під час прийняття заяви, з посиланням на те, що їй не було направлено заяву та додатки до неї, спростовуються матеріалами справи - накладною про направлення ОСОБА_1 вказаних документів (а.с.236 т.1).

Колегією суддів також відхиляються доводи з приводу відсутності доказів надсилання ОСОБА_1 ухвали про виправлення описки, з огляду на наявність підтвердження такого надсилання (а.с.19 т.2), а доводи, щодо порушення строків розгляду заяви спростовуються передачею заяви судді 02 квітня 2021 року, крім того вказане не може бути підставою для скасування судового рішення.

Оскільки, ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «21» жовтня 2021 року.

Сліпченко О.І.

Гаращенко Д.Р.

Сушко Л.П.