Справа № 0438/2875/2012
Провадження № 6/192/61/21
У Х В А Л А

21 жовтня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Канівець Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», боржник ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник стягувача звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування заяви посилається на те, що згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 7 555 доларів США 07 центів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 603 гривні 87 копійок, та 17 грудня 2012 року видано виконавчий лист.

Заявник зазначає, що виконавчий лист неодноразово направлявся на виконання, а у 2016 році було відкрито виконавче провадження № 50038374 з примусового виконання виконавчого листа, та лише 22 грудня 2020 року стягувач отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 серпня 2016 року, яке було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

09 вересня 2021 року виконавчий лист було повернуто стягувачу з підстав пропущення строку для пред`явлення його до виконання, однак заявник вважає, що пропустив такий строк з поважних причин, оскільки отримав виконавчий лист лише у 2020 році. У зв`язку з тим, що рішення суду на даний час не виконане, тому просить поновити строк на пред`явлення його до виконання по вказаній справі.

У судове засідання представник заявника, боржник, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.39,41-43).

Згідно ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява про поновлення строку для пред`явлення його до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6602678 від 17 липня 2008 року.

На виконання рішення суду 17 грудня 2012 року було видано виконавчий лист №0438/2875/2012 (а.с.5) зі строком пред`явлення до виконання 14 грудня 2013 року.

26 липня 2021 року згідно Повідомлення Солонянського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, виконавчий лист 0438/2875/2012 був повернутий стягувачу через пропущення встановленого строку пред`явлення до виконання (а.с.26).

Судом встановлено, що виконавчий лист №0438/2875/2012 було отримано стягувачем 22 грудня 2020 року разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 серпня 2016 року, а виконавче провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.13-14).

Вирішуючи питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд посилається на наступне.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Частина 5 ст. 47 цього Закону встановлює, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Аналогічна норма міститься і в ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

ВС у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 240/10258/19 зазначив, що частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня. Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII висновується, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 303/2642/20.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що оскільки АТ«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого листа від 26 серпня 2016 року лише 22 грудня 2020 року та 16 липня 2021 року, тобто в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, направив його до Солонянського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання рішення суду (а.с.23,24), тому згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

У зв`язку з тим, що такий строк закінчився на час розгляду заяви та був фактично пропущений стягувачем не з його вини, а тому суд вважає, що підстави його пропущення мають бути визнані поважними, як такі що не залежали від стягувача.

Тому суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений стягувачем з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 247, 260, 433 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», боржник ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Визнати поважним пропущений Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року, який був виданий 17 грудня 2012 року по справі № 0438/2875/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6602678 від 17 липня 2008 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 21 жовтня 2021 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина