Провадження № 22-ц/802/1197/21 Категорія: 37 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Волинське обласне підприємство автобусних станцій», про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 04 серпня 2017 року в касі автостанції №1 м. Луцька вона придбала квиток на автобус , однак сталася ДТП, внаслідок якої їй, як пасажиру автобуса, було заподіяно численні тілесні ушкодження , у зв`язку з чим вона тимчасово втратила працездатність.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2021 року її позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 24 888 гривень.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в користь ОСОБА_1 5902,08 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в дохід держави 413,59 грн судового збору.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подало апеляційну скаргу, в якій вважає рішення незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального права. Просить, додаткове рішення скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дана цивільна справа не є складною, а спектр робіт, що був проведений адвокатом, є мінімальним, кількість годин роботи адвокатом завищено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно з положеннями ч.ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2021 року після ухвалення рішення у справі на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл судових витрат з проханням ухвалити додаткове рішення з цього питання.

На обгрунтування поданої заяви зазначено, що у зв`язку з розглядом даної справи позивачкою понесені витрати по оплаті наданої професійної правничої допомоги в сумі 12 000 грн, які належним чином доведені.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надані наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 28 серпня 2017 року; копію додаткової угоди №2 від 02 квітня 2020 року до договору про надання правничої допомоги; детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом; акт приймання-передачі робіт (наданих послуг) від 03 червня 2021 року; квитанцію адвоката Рязанцева О.Є. серії ААК №133002 від 03 червня 2021 року на суму 12 000 гривень.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.

Згідно з приписами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 12000,00 грн.

Встановивши, що витрати на професійну правничу допомогу фактично здійснені ОСОБА_1 , проаналізувавши обґрунтованість та відповідність їх розміру до предмета спору з урахуванням ціни позову, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для розподілу таких витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Аналізуючи вищенаведене, на думку колегії суддів, правильним є висновок суду першої інстанції щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у розмірі 5902,08 грн з огляду на реальність понесених витрат позивача на правничу допомогу адвоката, обсягу виконаних робіт, співмірності з предметом позову і складністю справи та з урахуванням приписів ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367- 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді