Справа № 243/7783/21
Провадження № 2/243/2312/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,
розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулись з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.11.2002 року та договору дарування часток квартири від 27.07.2009 року є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі окрім позивачки зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вони в квартирі не проживають з 2014 року, особистих речей відповідачів в квартирі не має.
Зазначала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 2014 році виїхали за межі України, на теперішній час їх місце проживання та контактні данні їй не відомі. Вже більше п`яти років відповідачі не мешкають в квартирі, спільного господарства з позивачкою не ведуть, за комунальні послуги не сплачують, жодних обов`язків по утриманню житла не несуть, всі витрати по утриманню квартири покладені на неї.
Просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явились, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право власності від 26.11.2002 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної (часткової) власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до Договору дарування частки квартири від 27.07.2009 року посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Задорожним Д.В., зареєстрованому у реєстрі за № 2-2916, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували 2/3 (дві третіх) частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідачів, інші власники на теперішній час відсутні.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Довідка № 138481 від 02.07.2021 року видана Центром надання адміністративних послуг м. Слов`янська.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають за цією адресою з 2014 року і по теперішній час, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується довідкою № 129 від 06.07.2021 року, складеною Головою комітету мікрорайону «Лимани» Гусмо О.С. у присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідачів. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в квартирі без поважних причин з 2014 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 18.10.2021.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області