ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/304/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказував на те що, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики від 13.04.2021, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 27.04.2021. Однак, ОСОБА_2 не виконав зобов`язання з повернення коштів та прострочив строк повернення позики, передбачений п. 2 договору позики, з огляду на що виникла об`єктивна необхідність у судовому захисті порушених прав ОСОБА_1 .

Дарницький районний суд міста Києва 17.05.2021 відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Між тим, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про наявність простроченої заборгованості за договором позики, знаючи про наявність судового спору про стягнення коштів, 27.07.2021 здійснив відчуження квартири за договором дарування на користь своєї дружини - ОСОБА_3 . На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 уклав договір дарування з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду про стягнення з нього коштів.

Таким чином, на думку ОСОБА_1 , договір дарування має бути визнаний судом недійсним як фіктивний та фраундаторний правочин.

Причиною подання заяви про забезпечення позову є те, що ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_3 хоче здійснити продаж вказаної квартири. Так, на спеціалізованому інтернет-ресурсі з продажу нерухомості domik.ua, ОСОБА_1 дізнався, що особа на ім`я ОСОБА_3 розмістила оголошення про продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Для забезпечення належного захисту прав ОСОБА_1 , з метою недопущення відчуження спірної квартири до моменту набрання законної сили рішенням у справі, виникає об`єктивна необхідність в накладенні на квартиру арешту.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору, його предмету, підстав та намірів заявника звернутись до суду з відповідним позовом про визнання недійсним договору дарування, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити представнику позивача для пред`явлення до виконання.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Л. Котвицький