Справа № 940/1064/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

01 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Зуєвич Л.Л., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) /далі - Відділ примусового виконання рішень/ (; адреса: 03056, м. Київ, вул. О.Тихого, 32) про стягнення упущеної вигоди (доходу),

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.08.2021 вказана позовна заява, за підписом позивача, надійшов до Тетіївського районного суду Київської області.

В позові позивач просить стягнути з Відділу примусового виконання рішень на свою користь упущену вигоду (дохід) в сумі 37 040,34 грн.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26.08.2021 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Зазначена ухвала мотивована тим, що адреса місцезнаходження відповідача: м. Київ, вул. О.Тихого, 32 , територіально відноситься до Солом`янського районного суду міста Києва.

20.09.2021 справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва із супровідним листом Тетіївського районного суду Київської області від 14.09.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 24.09.2021.

Щодо можливості прийняття справи до провадження

Розглянувши матеріали справи суд враховує наступне.

Позов обґрунтовано, зокрема, наступним:

«Упущеною вигодою вважає дохід від недоплаченої суми пенсії, яку міг покласти на банківський депозит станом на сьогодні (за 10 років) відповідно до резолютивної частини постанови Тетіївського районного суду Київської області від 19.04.2011, справа № 2-а-775/11/2016, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2011, а саме:

«Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області провести з 31 вересня 2010 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка визначена ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначена ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.»

Також позивач зазначає, що так як постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 25.03.2021 про закінчення виконавчого провадження № 55605481 визнано протиправною та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021, а пенсія залишилась недоплаченою відповідно до резолютивної частини постанови Тетіївського районного суду від 19.04.2011, бо порушені його права на неї, то він наводить розрахунок розміру упущеної вигоди (дохід) за 36 останніх місяців (3 роки).

Дослідивши матеріли справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 127/3233/19 (провадження № 14-588цс19) зазначено:

«спір стосовно недоотриманих сум пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин, пов`язаних зі здійсненням відповідачем як суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, тому він повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19), підстав для відступлення від якого не вбачається.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства».

Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 757/56645/18 (провадження № 61-18571св20) за змістом якої:

«спір стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18), від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) та 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16.

У цій справі позивач просила стягнути недораховану та неотриману різницю у пенсії державного службовця за період з лютого 2011 року по серпень 2017 року, з урахуванням індексу інфляції, у сумі 218 083, 82 грн, вказавши відповідачем у справі Пенсійний фонд України - суб`єкта владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу. Позивач посилалась на протиправність дій вказаного суб`єкта владних повноважень.

Тобто між сторонами має місце публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу.»

Висновки суду

Враховуючи вказані правові висновки, предмет спору та характер спірних правовідносин, спір у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав помилкову юрисдикційну підвідомчість для звернення з відповідною заявою.

За змістом ч. 4 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення упущеної вигоди (доходу), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич