ЄУН № 336/1605/21
пр. № 2/336/2164/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2019 року і до повноліття дитини, та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2019 року і до повноліття дитини.

Наразі змінився майновий стан платника аліментів, тому аліменти в сумі 5000 гривень ОСОБА_1 сплачувати позбавлений можливості, оскільки на його утриманні перебуває матір пенсійного віку, він не працевлаштований та жодних доходів не має, також позбавлений власного житла, яке продав в рахунок погашення боргу, який наразі також не виплачено в повному обсягу, тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей до 1250 гривень на кожну дитину.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року позовну заяву залишено без руху.

22.04.2021 року представником позивача усунуті недоліки позовної шляхом сплати судового збору та надання документів на підтвердження повноважень представника поизвача.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.07.2021 року представник позивача направила до суду клопотання про долучення додаткових письмових доказів.

Відповідач у наданий судом строк та станом на 19.10.2021 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

02.04.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2019 року і до повноліття дитини.

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2019 року і до повноліття дитини.

Квартира АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належала з 06.02.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу №3 від 04.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. належить ОСОБА_8 .

Згідно з пенсійним посвідченням, ОСОБА_7 з 10.12.2001 року отримує пенсію за віком.

21.08.2017 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г., ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_9 70000 гривень у строк до 01.05.2018 року.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 20.07.2021 року, інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року, відсутня.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частиною другої статті 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він має на утриманні матір похилого віку, позбавлений власного житла, яке було реалізовано з метою погашення заборгованості, а також наразі має боргові зобов`язання перед ОСОБА_9 , офіційно не працевлаштований та доходів не отримує.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 16.12.2019 року у справі № 336/4588/19 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні непрацездатну матір похилого віку, не має власного житла та має борги, а також офіційно не працевлаштований та не отримує будь-якого доходу, суперечитиме як вимогам Закону, так і інтересам дітей.

Так, при вирішенні наявності підстав для зменшення аліментів, суд має враховувати обставини, які виникли після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Судом розмір аліментів на утримання дітей визначений рішенням від 16.12.2019 року, яке набрало законної сили та ОСОБА_1 не оскаржувалось.

Квартирою, яка була у власності ОСОБА_1 , останній розпорядився у січні 2017 року, продавши її та отримавши, відповідно, дохід.

Договір же позики грошових коштів ОСОБА_1 уклав лише у серпні 2017 року, тож розпорядження позивачем належною йому квартирою не повязане із необхідністю погашення заборгованості за вказаним договором.

Позивачем не надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_7 є його матір"ю, при цьому ОСОБА_7 , 1944 року народження, станом на день ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, вже була непрацездатною, а отже на день ухвалення судом рішення у позивача вже існував обов"язок з її утримання, у разі дійсного існування такого обов"язку.

Таким чином, суд, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану чи наявність інших обставин, які б у відповідності до положень чинного законодавства є підставами для зменшення аліментів.

Суд вважає, що позивач не надав доказів, які підтверджують зміну його майнового стану в бік погіршення, та не навів обґрунтованих підстав для зменшення розміру аліментів, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 19.10.2021 року