Справа № 361/2297/16-ц
Провадження № 2/361/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Радченко К.В., Федько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах ОСОБА_4 про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору факторингу, визнання припиненим договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки, визнання припиненими зобов`язань за договорами іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу власнику в житлове приміщення та заборонити відповідачам користуватись даним житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником - ТОВ "Кей-Колект" за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 (позичальник) уклала з АКІБ "УкрСиббанк" (надалі - Банк) кредитний договір № 0 від 04 травня 2007 року, кредитний договір №0 від 30 листопада 2006 року, кредитний договір №0 від 30 листопада 2006 року, відповідно до умов якого, Позичальнику було надано кредит, з загальним лімітом заборгованості в суму 157 000, 00 доларів США зі сплатою 13 % відсотків річних та строком погашення до 04 травня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 04 травня 2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір іпотеки № 34798-Б відповідно до умов якого, ОСОБА_5 , як майновий поручитель, передала в іпотеку банку належне їй на праві приватної власності, нерухоме майно, а саме: двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

12 грудня 2011 року Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", відповідно до договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Позичальника та майнового поручителя за зобов`язаннями по кредитному договору та договору іпотеки.

У зв`язку із систематичним невиконанням позичальником взятих на себе кредитним договором зобов`язань, утворилась значна заборгованість.

12 листопада 2014 року ТОВ "Кей-Колект" набув у порядку, передбаченому підпунктом 4.2.1. договору іпотеки, статтей 35, 37 Закону України "Про іпотеку" право власності на передачу в іпотеку квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

19 серпня 2015 року відповідачам було направлено вимогу про їх добровільне виселення із спірної квартири, в якій містилось пропозиція щодо добровільного першочергового викупу спірного майна, серед яких, вимога про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. На момент звернення позивача до суду, відповідачами не виконані вимоги, в усіх аспектах, проігноровано добровільне виконання будь - якої вимоги щодо усунення перешкод користування, розпорядження та володіння спірною квартирою, хоча вимоги були ними отримані.

Позивач в даний час не може реалізувати своє право володіння, користування, нерухомим майном, оскільки Відповідачі проживають у спірній квартирі, перешкоджають вільному доступу до квартири власника.

Як встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2016 року по справі № 361/580/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ"УкрСиббанк", ВДВС Броварського МУЮ у Київській області, ТОВ "Кей-Колект" про припинення договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії, 01.06.2010 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, що є підставою для звільнення Позивача від доказування.

Оскільки ОСОБА_5 інформації про зміну прізвища ТОВ "Кей-Колект" не надавала, копії свідоцтва про шлюб також, позивач отримав документальне підтвердження зміни прізвища лише після отримання копії вищевказаного рішення.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію зазначені особи зареєстровані у будинку АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки власником квартири на даний момент є позивач, перебування цих осіб у квартирі є незаконним. Під час візиту вони своїми діями усіляко перешкоджали потрапити всередину приміщення, добровільно виїхати не бажають.

Представник позивача посилався на вимоги Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", який визначає, що зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень неприпустиме (ч.2.ст.12 Закону) і в разі розгляду в суді справ, що стосуються вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідна участь органу опіки та піклування, позивач залучає в якості третьої особи орган опіки та піклування.

Представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ч. 3, ст. 109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи положення норм викладених в статтях 39,40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 Житлового кодексу Української РСР вбачається, що особам, що засобам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Однак, зважаючи на те що, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, керуючись вимогами викладеними в статті 150 Житлового кодексу Української РСР, девстановлено можливість власника розпоряджатись будинком (частиною будинку), квартирою на власний розсуд.

Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідачі самовільно зайняли спірну квартиру та проживають там, без згоди власника, тому позивачем вибрано спосіб захисту порушеного права шляхом заборони відповідачам користуватись даним житловим приміщенням без попередньої згоди з власником - ТОВ "Кей-Колект".

22 квітня 2016 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О. відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

03 березня 2017 року подана заява про збільшення розміру позовних вимог, позивач просив усунути перешкоди у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу власнику в житлове приміщення та заборонити відповідачам користуватись даним житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником - ТОВ "Кей-Колект" за адресою: АДРЕСА_1 ; виселити з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з наданням житлового приміщення, будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; а також виселення з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наданням житлового приміщення, будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку із перебуванням головуючого у цивільній справі №361/2297/16-ц судді Білик Г.О. на лікарняному, розпорядженням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року за № 199, на підставі рішення зборів суддів Броварського міськрайонного суду Київської області за №33 від 08 грудня 2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Автоматизованою системою документообігу суду зазначену справу розподілено на розгляд судді Радзівіл А.Г.

14 грудня 2017 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 01 лютого 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.17 р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно з п. 9 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 червня 2018 року до суду подана зустрічна позовна заява, в якій відповідач ОСОБА_3 по первісному позову просить суд:

- визнати недійсним договір факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" у частині права вимоги по кредитному договору № 0 від 30 листопада 2006 року укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_5 ;

- визнати припиненим договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року укладеним між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кей -Колект" у частині іпотечного договору № 34798 від 30 листопада 2006 року, зареєстрованого в реєстрі під № 5001 укладеного між АКІБ"Укрсиббанк" та ОСОБА_5 ;

-витребувати майно із чужого незаконного володіння, а саме житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,0769 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

11 червня 2018 року винесена ухвала Броварським міськрайонним судом Київської області про необхідність виправити недоліки зустрічного позову.

27 червня 2018 року до суду подана виправлена зустрічна позовна заява.

Відповідно до позовних вимог по зустрічному позову позивач ОСОБА_3 , просить суд:

- визнати недійсним договір факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" у частині права вимоги по кредитному договору №0 від 30 листопада 2006 року укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_5 ;

- визнати припиненим договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року укладеним між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кей -Колект" у частині іпотечного договору № 34798 від 30 листопада 2006 року, зареєстрованого в реєстрі під № 5001 укладеного між АКІБ"Укрсиббанк" та ОСОБА_5 ;

- витребувати майно із чужого незаконного володіння ТОВ "Кей - Колект", а саме житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку за кадастровим номером :01:057:0027 площею 0,0769 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

- вважати припиненим зобов`язання за кредитно-заставними договорами іпотеки № 34798 від 30 листопада 2006 року та № 34798-Б від 04 травня 2007 року.

10 жовтня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу київської області Саєнко Еліна Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору факторингу, визнання припиненим договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки, визнання припиненими зобов`язань за договорами іпотеки об`єднано в одне провадження з первісними позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням.

04 листопада 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог від 04 листопада 2019 року ОСОБА_3 за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей -Колект", Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області, приватного нотаріуса Саєнко Еліни Володимирівни, а саме позовні вимоги про визнання протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича (з відкриттям розділу ), індексний номер: 17430329 від 24.11.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ТОВ "Кей - Колект", площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності яких перейшло до ТОВ "Кей-Колект" на підставі Договору іпотеки № 34798 /нерухомого майна/, серія та номер: 5001 від 30.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазаревою В.П., визнання протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича (з відкриттям розділу ), індексний номер: 17430462 від 24.11.2014 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Кей - Колект", , на житловий будинок реєстраційний номер: 06, загальною площею 408,9 кв.м, житловою площею 153,4 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , на підставі Договору іпотеки № 34798 /нерухомого майна/,серія та номер: 5001 від 30.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазаревою В.П.; визнання недійсним договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ -КОЛЕКТ" у частині прав вимог по кредитному договору № 0 від 30.11.2006 року, кредитному договору № 0 від 30.11.2006 року, кредитному договору № 0 від 04.05.2007 року укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_5 , визнання припиненим Договору відступлення права вимоги від 12.12.2011 року за договорами іпотеки за реєстрами №5207-5208 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ - КОЛЕКТ" - у частині іпотечного договору № 34798 від 30.11.2006 року, зареєстрованого в реєстрі під № 5001, та іпотечного договору № 34798 - Б від 04.05.2007 року, в реєстрі за № 1725 укладеного між АКІБ "Укрсиббанк" та ОСОБА_5 , витребування майна із чужого незаконного володіння ТОВ "КЕЙ - КОЛЕКТ": житловий будинок загальною площею 408,9 кв.м., житловою площею 153,40 кв.м. з господарськими будівлями та земельну ділянку кадастровий номер::01:057:0027; визнання припиненими зобов`язання за кредитно-заставними договорами іпотеки № 34798 від 30.11.2006 року та № 34798 -Б від 04.05.2007 року, кредитним договором № 0 від 30.11.2006 року, кредитним договором № 0 від 30.11.2006 року, кредитним договором № 0 від 04.05.2007 року; вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 408,9 кв.м, житловою площею 153,4 кв.м, та земельна ділянка загальною площею 0,0769 га кадастровий номер 000580087 за адресою: АДРЕСА_1 , які виникли на підставі іпотечного договору від 30.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі під № 5002 та на підставі іпотечного договору від 04.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі під № 1726 та посвідчених приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову підтримала позовні вимоги у повному обсязі просила їх задовольнити. Пояснення надані аналогічні змісту позову. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник Публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк" позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила в їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області подали заяву та просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Приватний нотаріус Саєнко Е.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши сторони, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Відповідно ч. 3, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, 30 листопада 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (Банк) та ОСОБА_3 (на той час мала прізвище ОСОБА_6 ) (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 150000,00 доларів США та сплатити проценти комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до пункту 1.4 вищезазначеного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника).

Згідно з пунктом 2.1 даного договору у забезпечення виконання зобов`язання позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме: двоповерховий житловий будинок загальною площею 408,9 кв. м, житловою площею 153,40 кв. м та земельна ділянка загальною площею 0,0769 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 11.1 цього договору встановлено, що відповідно до статей 525, 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пунктах 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Відповідно до пункту 11.2 даного договору, зазначене у пункті 11.1 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору.

З метою забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30 листопада 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 34798 від 30 листопада 2006 року, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно:

- двоповерховий будинок з цокольним поверхом будинок загальною площею 408,9 кв. м, житловою площею 153,40 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2003 року Виконкомом Броварської міської ради на підставі рішення від 11 лютого 2003 року № 61, зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації 20 березня 2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 198291, номер запису:6147 в книзі 42, реєстраційний номер 384269;

- земельну ділянку загальною площею 0,0769 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 077366, виданого Броварським міським відділом земельних ресурсів на підставі рішення Броварської міської ради № 677 від 23 грудня 2003 року та зареєстрований у книзі записів державних актів за № 03, кадастровий номер 000580087, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Ринкова вартість предмету іпотеки становить 2006244,00 грн.

12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" (клієнт) та ТОВ "Кей-Колект" (фактор) укладено договір факторингу № 1, за умовами якого клієнт зобов`язується передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку № 1 до цього договору.

Згідно з пунктом 1.4 договору одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення.

Права вимоги переходять від клієнта до фактора у дату відступлення, після чого фактор одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобов`язань за первинними договорами і договорами забезпечення (пункту 3.1 договору).

Згідно виписки з додатку № 1 до договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року до таких договорів віднесено кредитний договір № 0 від 30 листопада 2006 року, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 .

Також, 12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" (цедент) та ТОВ "Кей-Колект" (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за умовами якого цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договорами іпотеки, зокрема, за договором іпотеки, що був укладений за кредитним договором № 0 від 30 листопада 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3

14 березня 2014 року ТОВ "Кей-Колект" надіслав на адресу позивача повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки № 135-12794, у якій вимагалось здійснити погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 листопада 2006 року протягом 30-ти днів з моменту отримання даної вимоги. У разі відсутності протягом зазначеного строку повідомлення про намір погасити заборгованість за кредитним договором № 0 від 30 листопада 2006 року чи викупити майно, ТОВ "Кей-Колект" попередила позивача про намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку" або продати вищевказане майно в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку".

Дане повідомлення позивач отримала 21 березня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 771.

11 листопада 2014 року ТОВ "Кей-Колект" звернулось до Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 8911011, в якій просило зареєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер 000580087, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із заявою про реєстрацію права власності державному реєстратору були подані наступні документи: довіреність від 10 листопада 2014 року № 10112014-1; копія паспорта; платіжні доручення від 30 жовтня 2014 року № 2823 та № 3822; копія повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 14 березня 2014 року № 135-12794; копія поштового повідомлення № 771; копія довідки-розрахунку залишку заборгованості боржника № 135-14980; копія повідомлення про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 15 грудня 2011 року № 12-22/26983; копія договору факторингу від 12 грудня 2011 року № 1; договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року; договір про надання споживчого кредиту від 30 листопада 2006 року № 0; договір іпотеки від 30 листопада 2006 року № 34798; наказ № 11-К від 21 травня 2014 року; наказ № 75-К від 13 грудня 2013 року; протокол № 76 від 12 грудня 2013 року; протокол № 79 від 21 травня 2014 року; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19520100 від 29 жовтня 2014 року; статут ТОВ "Кей-Колект" № 78 від 28 лютого 2014 року; статут ПАТ "УкрСиббанк" від 04 жовтня 2013 року.

Вказана обставина підтверджується карткою прийому заяви № 17125817 від 11 листопада 2014 року.

12 листопада 2014 року ТОВ "Кей-Колект" звернулось до Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 8917276, у якій просило зареєструвати право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із заявою про реєстрацію права власності державному реєстратору були подані наступні документи: платіжні доручення від 05 листопада 2014 року № 3868 та № 3865; довіреність від 10 листопада 2014 року № 10112014-1; копія паспорта та ідентифікаційного коду; зворотне повідомлення № 771; лист про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 14 березня 2014 року № 135-12794; довідка-розрахунок № 135-14986; копія повідомлення про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 15 грудня 2011 року №12-22/26983; нотаріальна копія договору факторингу від 12 грудня 2011 року № 1; виписка з договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року № 5207-5208; технічний паспорт та його копія; завірена копія договору про надання споживчого кредиту від 30 листопада 2006 року № 0; нотаріальна копія договору іпотеки від 30 листопада 2006 року № 34798; завірена копія наказу № 11-К від 21 травня 2014 року; завірена копія наказу № 75-К від 13 грудня 2013 року; завірена копія протоколу № 76 від 12 грудня 2013 року; завірена копія протоколу № 79 від 21 травня 2014 року; витяги з ЄДР від 24 жовтня 2014 року; нотаріальна копія статуту ТОВ "Кей-Колект" від 07 березня 2014 року; нотаріальна копія статуту ПАТ "УкрСиббанк" від 04 жовтня 2013 року.

Вказана обставина підтверджується карткою прийому заяви № 17136265 від 12 листопада 2014 року.

24 листопада 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченком О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17430329 (з відкриттям розділу), згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку площею 0,0769 га з кадастровим номером 000580087, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ТОВ "Кей-Колект".

24 листопада 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченком О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17430462 (з відкриттям розділу), згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на житловий будинок загальною площею 408,9 кв. м, житловою площею 153,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ТОВ "Кей-Колект".

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Частиною 1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є ст.109 ЖК УРСР, у ч.1 якої передбачені підстави виселення.

За змістом ч.2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст.109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити жилий будинок чи жиле приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють жилий будинок або жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, відповідно до частини другої якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення при зверненні стягнення на житлове приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку та ухвалення судового рішення про виселення мешканців з іпотечного майна, яке придбане не за рахунок кредитних коштів, підлягають застосуванню як положення частини другої статті 39 та/або частини першої статті 40 Закону України "Про іпотеку", так і частини другої статті 109 ЖК Української РСР.

Особам, яких виселяють із житлового будинку (житлового приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК Української РСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного житлового приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15,від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1049цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-1892цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16.

З матеріалів справи вбачається, що передана в іпотеку банку будинок та земельна ділянка набута у власність іпотекодавцем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2003 року виконкомом Броварської міської ради на підставі рішення від 11 лютого 2003 року № 61, зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації 20 березня 2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №198291, номер запису: 6147 в книзі 42, реєстраційний номер 384269; а також земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 077366, виданого Броварським міським відділом земельних ресурсів на підставі рішення Броварської міської ради № 677 від 23 грудня 2003 року та зареєстрований у книзі записів державних актів за № 03, кадастровий номер 000580087, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Отже, зважаючи на те, що і будинок і земельна ділянка, передана в іпотеку банку в якості забезпечення виконання обов`язків ОСОБА_3 за кредитним договором, набута на праві власності ОСОБА_3 не за кредитні кошти, вимога позивача про виселення відповідачів з даного будинку є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того вищезазначені норми передбачають саме те, що при виселенні особі, яка виселяється надається одночасно з виселенням інше постійне житлове приміщення.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову, оскільки вони є необґрунтованими, не доведеними.

Щодо зустрічної позовної заяви слід зазначити про наступне.

Спірні відносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV(далі по тексту - Закон №1952) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто від 01.01.2016), Законом України "Про іпотеку" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору (п. 5 ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 1952 організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб`єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Так, ст. 11 Закону № 1952 встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частина 1 ст. 18 Закону № 1952 передбачає, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону № 1952).

Так, ч.1 ст. 20 Закону № 1952 визначено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Заява про державну реєстрацію прав в електронній формі подається за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи.

Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав в електронній формі визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ч.1 ст. 27 Закону № 1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Між тим, ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття (ч.2 ст. 24 Закону № 1952).

Аналіз зазначених правових положень дає підстави для висновку, що в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність підстав для проведення державної реєстрації прав та внесення запису про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ТОВ "Кей-Колект".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.1 ст. 3 вищезазначеного Закону, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Так, ст. 37 Закону України "Про іпотеку»" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25.12.2008 року №800-VI, норми ст. 37 Закону України "Про іпотеку" передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

При цьому, відповідно до положень ст. 36 цього Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення змін до ст. 36 Закону України "Про іпотеку", її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зі змісту договору іпотеки №34798 від 30.11.2006, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_9 (на той час мала прізвище ОСОБА_5 ) (Іпотекодавець), вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: або рішення суду; або виконавчого напису; або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; або за договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 4.2 договору).

Умови укладеного договору іпотеки містять в собі згоду іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, що по своїй суті є правовою підставою для реєстрації права власності.

14.03.2014 ТОВ "Кей-Колект" надіслав на адресу позивача повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки №135-12794, в якій вимагалось здійснити погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 30.11.2006 протягом 30-ти днів з моменту отримання даної вимоги. У разі відсутності протягом зазначеного строку повідомлення про намір погасити заборгованість за кредитним договором №0 від 30.11.2006 чи викупити майно, ТОВ "Кей-Колект" попередила позивача про намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку ст. 37 Закону України "Про іпотеку" або продати вищевказане майно в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Дане повідомлення позивач отримала 21.03.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №771.

Тобто, днем початку відліку 30-денного строку є 21.03.2014.

В матеріалах справи наявні належні докази про те, що третя особа - ТОВ "Кей-Колект" сповістила позивача (боржника) про усунення порушень та повідомила, що у разі не виконання зобов`язань, іпотекодержатель буде приймати рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та у відповідності до вимог договору.

Наведене свідчить про те, що ТОВ "Кей-Колект" дотримано умови іпотечного договору стосовно позасудового врегулювання питання про звернення стягнення шляхом надіслання повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

ТОВ "Кей Колект" звернулась із заявами про державну реєстрацію права власності у листопаді 2014 року, тобто після завершення 30 денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя.

Крім того, як вбачається зі змісту договору іпотеки від 30.11.2006 №34798, при укладенні вказаного договору позивач - іпотекодавець свідчила, що укладанням цього договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі про те, що неповнолітні та малолітні діти права користування житловим будинком та земельною ділянкою не мають (п. 1.3 договору іпотеки). Пунктом 2.4.9 вказаного договору передбачено обов`язок позивача - іпотекодавця не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя.

Судом встановлено, на момент укладення договору іпотеки від 30.11.2006 №34798 неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., не була власником та не користувалась житловим будинком, яке передавалось в іпотеку, оскільки її було зареєстровано на постійне місце проживання після укладення договору іпотеки.

Таким чином, оскільки на момент укладення договору іпотеки права дитини порушені не були, отримання дозволу на реалізацію предмета іпотеки від органів опіки і піклування не є необов`язковим.

Щодо мораторію, запровадженого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", то дія вказаного закону до позивача не застосовується, оскільки зазначений мораторій застосовується у разі дотримання наступних умов: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника; що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку; нерухоме майно виступає предметом застави, саме за кредитом наданим в іноземній валюті.

Однак, одна з необхідних умов відсутня, оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власником і іншої житлової нерухомості, зокрема, будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченком О.А. було належним чином встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 є необґрунтованими, не доведеними та такими, що спростовуються зібраними у справі письмовими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.76-83, 200, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ТОВ "Кей-Колект" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу власнику в житлове приміщення та заборони користування житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником - ТОВ "Кей-Колект" за адресою: АДРЕСА_1 ; виселення з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з наданням житлового приміщення, будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; а також виселення з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наданням житлового приміщення, будинку за адресою: АДРЕСА_3 - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк", третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області, приватного нотаріуса Саєнко Еліни Володимирівни про визнання протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича (з відкриттям розділу ), індексний номер: 17430329 від 24.11.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ТОВ "Кей - Колект", площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності яких перейшло до ТОВ "Кей-Колект" на підставі Договору іпотеки № 34798 нерухомого майна/, серія та номер: 5001 від 30.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазаревою В.П.; визнання протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича (з відкриттям розділу ), індексний номер: 17430462 від 24.11.2014 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Кей - Колект", , на житловий будинок реєстраційний номер: 06, загальною площею 408,9 кв.м, житловою площею 153,4 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , на підставі Договору іпотеки № 34798 нерухомого майна/, серія та номер: 5001 від 30.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазаревою В.П.; визнання недійсним договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року укладений між Публічним акціонерним товариством ''Укрсиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ - КОЛЕКТ" у частині прав вимог по кредитному договору № 0 від 30.11.2006 року, кредитному договору № 0 від 30.11.2006 року, кредитному договору № 0 від 04.05.2007 року укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком ''УкрСиббанк" та ОСОБА_5 , визнання припиненим Договору відступлення права вимоги від 12.12.2011 року за договорами іпотеки за реєстрами №5207-5208 між Публічним акціонерним товариством ''УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ - КОЛЕКТ" - у частині іпотечного договору № 34798 від 30.11.2006 року, зареєстрованого в реєстрі під № 5001, та іпотечного договору № 34798 - Б від 04.05.2007 року, в реєстрі за № 1725 укладеного між АКІБ ''Укрсиббанк" та ОСОБА_5 , витребування майна із чужого незаконного володіння ТОВ "КЕЙ - КОЛЕКТ": житловий будинок загальною площею 408,9 кв.м., житловою площею 153,40 кв.м. з господарськими будівлями та земельну ділянку кадастровий номер::01:057:0027; визнання припиненими зобов`язання за кредитно-заставними договорами іпотеки № 34798 від 30.11.2006 року та № 34798 -Б від 04.05.2007 року, кредитним договором № 0 від 30.11.2006 року, кредитним договором № 0 від 30.11.2006 року, кредитним договором № 0 від 04.05.2007 року; вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 408,9 кв.м, житловою площею 153,4 кв.м, та земельна ділянка загальною площею 0,0769 га кадастровий номер 000580087 за адресою: АДРЕСА_1 , які виникли на підставі іпотечного договору від 30.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі під № 5002 та на підставі іпотечного договору від 04.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі під № 1726 та посвідчених приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.