11.10.2021 Справа № 756/8684/13-ц
Номер провадження 4-с/756/120/21
Унікальний номер судової справи 756/8684/13-ц
УХВАЛА

05 жовтня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слуцького О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування довідки - розрахунку державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича по заборгованості зі сплати аліментів від 05.04.2021, стягувач: ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

09.07.2021 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мусаєва М.Г. звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними та скасування довідки - розрахунку старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича.

Просить суд: поновити строк звернення до суду зі скаргою; визнати неправомірною та скасувати довідку-розрахунок по заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 за період з січня 2013 року по 05 квітня 2021 року у виконавчому провадженні №39051044, складену 05.04.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О.; зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. скласти об`єктивну довідку-розрахунок по сплаті ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільного сина Дениса у виконавчому провадженні №39051044 станом по день винесення рішення суду по даній скарзі.

Вимоги скарги обґрунтовує наступним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2013 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 19.07.2013 Оболонський районний суд м. Києва видав виконавчий лист на виконання вказаного рішення. 25.07.2013 Шевченківським РВДВС у м. Києві було відкрито виконавче провадження №39051044. З часу відкриття виконавчого провадження та часу перебування виконавчого документу в державній виконавчій службі ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання сина Дениса . 09.02.2021 державним виконавцем Полісмаком О.О. на вимогу стягувача була видана довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам за період з січня 2013 року по 09.02.2021 у розмірі 35 184,00 грн. 05.04.2021 державним виконавцем Полісмаком О.О. було складено нову довідку-розрахунок, де загальна сума заборгованості вже склала 56 024,63 грн з додаванням штрафних санкцій та сплати за виконавче провадження. Боржник з таким розрахунком категорично не погоджується. Окрім того, державним виконавцем 09.02.2021 було винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 10 995,00 грн.

З часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_1 всі платежі проводив на банківську картку стягувача через «ПриватБанк» або через термінали цього банку. На банківську картку стягувача боржник крім сплати аліментів інших перерахувань не проводив. ОСОБА_1 стверджує, що будь-які перекази боржника на картку стягувача є і були сплатою аліментів або погашенням заборгованості по аліментів і ніяк інакше.

У розрахунку від 05.04.2021, так і від 09.02.2021 визначена заборгованість за 2012 рік у сумі 12 000,00 грн. Однак сплата аліментів мала здійснюватися з 29.01.2013. Таким чином, за три дні січня місяця 2013 року мала бути сплачена сума 96,77 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2014 розмір заборгованості мав складати 11 096,77 грн.

У 2014 році боржником ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів та погашення заборгованості по аліментам було здійснено 8 платежів на загальну суму 8 100,00 грн. За 2014 рік недоплачена боржником сума зі сплати аліментів становить 3 900,00 грн. Державним виконавцем було враховано лише 4 сплати на суму 7 000,00 грн, недорахована сума - 1 100,00 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2015 розмір заборгованості мав складати 14 996,77 грн.

У 2015 році боржником ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів та погашення заборгованості по аліментам було здійснено 8 платежів на загальну суму 11 475 грн. Державним виконавцем було враховано 6 платежів на суму 7 485,00 грн, недорахована сума - 3 900,00 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2016 розмір заборгованості мав складати 15 521,77 грн.

У 2016 році боржником в якості аліментів було здійснено 7 платежів на загальну суму 8 000,00 грн. Державний виконавець у своєму розрахунку врахував лише один платіж на суму 1 000,00 грн та не врахував платежі на суму 7 000,00 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2017 розмір заборгованості мав складати 19 521,77 грн.

У 2017 році боржником в якості аліментів та в якості погашення заборгованості по аліментам було здійснено 8 платежів на загальну суму 12 500,00 грн. Державним виконавцем враховано 7 платежів на суму 10 500,00 грн та не враховано платіж на 2000,00 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2018 розмір заборгованості мав складати 19 021,77 грн.

У 2018 році боржником в якості аліментів на картку стягувача було здійснено 10 платежів на загальну суму 18 796,00 грн. Державний виконавець у розрахунку заборгованості врахував один платіж на суму 1 000,00 грн, а недорахована сума склала 17 796,00 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2019 розмір заборгованості мав складати 12 225,77 грн.

У 2019 році боржником в якості аліментів було здійснено 9 платежів на суму 15 980,00 грн, які державним виконавцем при обчисленні заборгованості враховано не було. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2020 розмір заборгованості мав складати 8 245,77 грн.

У 2020 році було здійснено 3 платежі на загальну суму 3 694,00 грн, які державним виконавцем при обчисленні заборгованості враховано не було. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.01.2021 розмір заборгованості мав складати 16 551,77 грн.

Скаржник зазначає, що у квітні 2018 року державним виконавцем у рамках виконавчого провадження було накладено арешт на банківські рахунки боржника у ПриватБанку, на рахунку якого було 13 737,87 грн. Такими діями державний виконавець позбавляв боржника самостійно погашати заборгованість по аліментам та порушував права стягувача.

У розрахунку заборгованості від 05.04.20211 зазначено сплату аліментів 28.02.2021 у сумі 4 990,00 грн та списання у березні 2021 року з банківської картки боржника у розмірі 13 737,87 грн. Тому, скаржик стверджує, що станом на 01.04.2021 розмір заборгованості мав складати 823,90 грн.

За таких обставин, у розрахунку заборгованості від 05.04.2021 неправомірно та безпідставно не враховано грошові кошти по сплаті аліментів на загальну суму 25 480,00 грн.

Складена державним виконавцем Полісмаком О.О. довідка-розрахунок віл 05.04.2021 порушує права боржника ОСОБА_1 .

Окрім того, в прохальній частині скарги представник скаржника клопоче про поновлення строку для подання скарги. Дане клопотання мотивує тим, що ним було подано скаргу до Оболонського районного суду м. Києва 14.04.2021, однак ухвалою суду від 22.04.2021 скаргу було повернуто (справа №756/8684/13, провадження №4-с/756/82/21). Копію ухвали про повернення ОСОБА_1 не отримував, а про її наявність дізнався 04.07.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд вважає за необхідне відмітити, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Розглянувши дане клопотання скаржника та надавши оцінку доводам, якими останній обґрунтовує поважність причин пропуску строку подання скарги на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строків звернення зі скаргою, а відтак вважає за необхідне задовольнити клопотання та поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги про визнання неправомірними та скасування довідки - розрахунку державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича по заборгованості зі сплати аліментів від 05.04.2021.

Ухвалою суду від 14.07.2021 відкрито провадження у справі за скаргою та витребувано у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №39051044 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

20.07.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою скаржника та державного виконавця, який не надав матеріали виконавчого провадження.

19.08.2021 Шевченківським РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання вимог суду надано копію матеріалів виконавчого провадження №39051044.

07.09.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням представника скаржника та визнано явку державного виконавця у наступне судове засідання обов`язковою.

Під час розгляду скарги по суті у судовому засіданні 23.09.2021 скаржник та його представник вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Окрім того, вказували, що підставою звернення із даною скаргою є саме неврахування державним виконавцем Полісмаком О.О. платіжних документів про сплату аліментів при здійсненні розрахунку заборгованості 05.04.2021.

Державний виконавець Полісмак О.О. під час розгляду скарги заперечив щодо її задоволення та пояснив суду, що на час складання оскаржуваної довідки - розрахунку щодо заборгованості зі сплати аліментів ним не були враховані виключно ті платіжні документи в якості сплати аліментів, які не містили цільового призначення платежу.

У судовому засіданні 23.09.2021 стягувач ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні скарги, вказала, що довідка - розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з січня 2013 по 05.04.2021 є правильною та не підлягає скасуванню, оскільки при складанні відповідної довідки державним виконавцем не можуть бути враховані в якості сплати аліментів ті платіжні документи, що не містять призначення платежу. Тому, на переконання стягувача, зважаючи на те, що частина платіжних документів наданих боржником в якості начебто сплати аліментів не містить цільового призначення платежу, останні не можуть братись державним виконавцем до уваги під час обчислення заборгованості зі сплати аліментів. Окрім того, стягувач підтвердила той факт, що кошти за вказаними платіжними документами нею отримувались, однак за її твердження вони не є аліментами, так як між нею та боржником ОСОБА_1 існує усна домовленість про те, що окрім аліментів, які підлягають сплаті ним у мінімальному розмірі 1000 грн, він також у добровільному порядку буде матеріально допомагати та сплачувати додаткові витрати на дитину (подарунки дитині на дні народження, часткова компенсація витрат на придбання дитині речей, участь дитини у спортивних змаганнях). Тому, як зауважила суду стягувач отримуючи грошові перекази на банківську картку від ОСОБА_1 без призначення платежу «аліменти» вона вважала їх як допомога для оплати додаткових витрат на їхню спільну дитину.

23.09.2021 та 28.09.2021 в судових засіданнях з підстав, передбачених законодавством оголошувалась перерва, востаннє до 05.10.2021.

05.10.2021 учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

Від стягувача ОСОБА_2 05.10.2021 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши скаргу, додані в її обґрунтування письмові докази, а також матеріали виконавчого провадження №39051044, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов до переконливого висновку про відмову в задоволенні скарги виходячи з такого.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 29.01.2013 ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 1).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2013 року у справі №756/8684/13-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 29 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (т. 1, а.с. 65-68).

Стягувач ОСОБА_2 19.07.2013 отримала виконавчий лист на виконання вказаного вище рішення (т. 1, а.с. 70).

25.07.2013 постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції Полісмака О.О. відкрито виконавче провадження №39051044 по примусовому виконанню виконавчого листа №756/8684/13-ц, виданого Оболонським районним судом м. Києва 19.07.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошові сумі у розмірі 1000 грн щомісячно починаючи з 29.01.2013 і до досягнення дитиною повноліття (т. 1, а.с. 110-111).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2013 року по 09.02.2021, складеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О, щомісячна заборгованість станом на 09.02.2021 складає 21 990,00 грн. Відповідно до даної заборгованості штраф у розмірі 50% складає 10 995,00 грн. Виконавчий збір складає 2 199,00 грн. Загальна заборгованість станом на 09.02.2021 складає 35 184,00 грн (т. 1, а.с. 115-117).

05.04.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О складено довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2013 року по 05.04.2021, відповідно до якої щомісячна заборгованість станом на 05.04.2021 складає 56 024,63 грн. Відповідно до даної заборгованості штраф у розмірі 50% складає 28 012,31 грн. Виконавчий збір складає 5 602,46 грн. Загальна заборгованість станом на 05.04.2021 складає 89 639,40 грн (т. 1, а.с. 112-114).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, в тому числі, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до п. 4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Заперечуючи здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості за аліментами з січня 2013 року по 05 квітня 2021 року, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що з 2014 року по березень 2021 року він сплачував аліменти шляхом перерахування коштів на банківську картку стягувача ОСОБА_2 та надав в обгрунтування копії платіжних документів, зазначаючи при цьому, що державним виконавцем частина з них не була врахована при здійсненні розрахунку.

Суд, дослідивши довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2013 року по 05.04.2021 (т. 1, а.с. 112-114) та дублікати чеків про сплату на користь стягувача ОСОБА_2 грошових коштів (т. 1, а.с. 118-132, т.2, а.с. 125-142), встановив, що державним виконавцем при здійсненні обрахунку заборгованості станом на 05.04.2021 було враховано платіжні документи, які містять призначення платежу «аліменти».

Разом з тим, державним виконавцем не було враховано сплату боржником за чеками: від 29.11.2014 на суму 1 100 грн (т. 1, а.с. 119), від 07.04.2015 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 120), від 02.12.2015 на суму 2 000 грн (т. 1, а.с. 121), від 08.04.2016 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 122), від 14.01.2016 на суму 1 500 грн (т. 1, а.с. 122), від 17.05.2016 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 122), від 06.12.2016 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 123), від 28.10.2016 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 123), від 25.12.2016 на суму 1 500 грн (т. 1, а.с. 123), від 12.01.2017 на суму 2 000 грн (т. 1, а.с. 124), від 12.01.2018 на суму 1 500 грн (т. 1, а.с. 126), від 05.06.2018 на суму 2 999 грн (т. 1, а.с. 126), від 10.05.2018 на суму 3 000 грн (т. 1, а.с. 126), від 29.08.2018 на суму 1 497 грн (т. 1, а.с. 127), від 18.07.2018 на суму 3 000 грн (т. 1, а.с. 126), від 23.10.2018 на суму 1 300 грн (т. 1, а.с. 127), від 24.09.2018 на суму 1 300 грн (т. 1, а.с. 127), від 13.12.2018 на суму 2 000 грн (т. 1, а.с. 128), від 27.11.2018 на суму 1 200 грн (т. 1, а.с. 127), від 24.02.2019 на суму 1 497 грн (т. 1, а.с. 129), від 26.01.2019 на суму 998 грн (т. 1, а.с. 129), від 19.07.2019 на суму 2 994 грн (т. 1, а.с. 129), від 17.05.2019 на суму 2 000 грн (т. 1, а.с. 129), від 15.09.2019 на суму 1 497 грн (т. 1, а.с. 130), від 29.11.2019 на суму 1 497 грн (т. 1, а.с. 130), від 29.12.2019 на суму 1 500 грн (т. 1, а.с. 130), від 07.08.2019 на суму 1 996 грн (т. 1, а.с. 130), від 24.10.2019 на суму 1 996 грн (т. 1, а.с. 130), від 03.03.2020 на суму 1 996 грн (т. 1, а.с. 131), від 29.01.2020 на суму 1 000 грн (т. 1, а.с. 130).

Судом установлено, що всі вказані вище дублікати чеків у графі призначення платежу містять зазначення - «перевод на карту приватбанка», «пополение карты/счета» та не містять цільового призначення платежу, а саме вказівки про те, що кошти перераховувались на рахунок стягувача в якості аліментів.

Разом з тим, ОСОБА_1 в обгрунтування вимог скарги та в підтвердження сплати аліментів долучено також копії платіжних документів датованих від 09.05.2021, від 21.07.2021, від 07.08.2021 (т.2, а.с. 125 - 126).

Однак, суд не приймає до уваги вказані платіжні документи, оскільки переказ грошових коштів в якості сплати аліментів згідно даних квитанцій здійснений в період, що не охоплює період складання оскаржуваної ОСОБА_1 довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 05.04.2021. Тобто, на час складання довідки - розрахунку державним виконавцем 05.04.2021 відповідні платіжні документи фактично й не могли бути ним враховані. Окрім того, подальші платежі боржника щодо сплати аліментів після складання довідки - розрахунку є підставою не для скасування даної довідки - розрахунку, а для його безпосереднього звернення до державного виконавця з заявою про зарахування вказаних коштів під час обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів, яке виконавець у відповідності до вимог закону здійснює щомісяця, оскільки довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У постанові від 20 липня 2020 року у справі № 362/4462/16-ц, провадження № 61-10968св19 Верховний суд у складів колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду встановив наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості зі сплати аліментів саме у боржника.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягувач ОСОБА_2 заперечуючи щодо задоволення скарги вказувала на те, що невраховані державним виконавцем платіжні документи не містять призначення платежу, а сплачені за такими платіжними документами грошові кошти не є аліментами, а мають інше призначення: подарунки дитині на дні народження, часткова компенсація витрат на придбання дитині речей, участь дитини у спортивних змаганнях тощо. Окрім того, зазначала, що між стягувачем і боржником існує усна домовленість про те, що окрім аліментів боржник сплачуватиме додаткові витрати на дитину в якості його добровільної участі у матеріальному забезпеченні дитини.

Надані представником скаржника дублікати чеків, що мають призначення «перевод на карту приватбанка», «пополение карты/счета» не містять відомостей про призначення платежу по сплаті аліментів, а тому на переконання суду такий переказ грошових коштів може також вказувати й на інші виплати, не пов`язані зі сплатою аліментів. Окрім того, зважаючи на наявність заперечень стягувача щодо визнання вказаних платежів в якості аліментів та з огляду на встановлені судом обставини щодо усної домовленості між сторонами відносно добровільної участі батька в матеріальному забезпеченні та додаткових витратах на дитину, у суду немає законних підстав для врахування відповідних платіжних документів в якості належних та допустимих доказів на підтвердження сплати аліментів.

ОСОБА_1 в обгрунтування скарги зазначав, що добровільно перераховував кошти на ім`я ОСОБА_2 в якості аліментів, проте, останній належними та достатніми доказами не довів, що невраховані державним виконавцем Полісмаком О.О. платіжні документи під час обрахунку заборгованості 05.04.2021, було здійснено на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2013, яким саме на користь ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець діяв законно та обгрунтовано, а відтак в його діях не вбачається неправомірності, а тому й правові підстави для скасування довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2013 по 05.04.2021 відсутні, що свідчить про безпідставність заявлених вимог.

Разом з тим, враховуючи те, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог закону та зважаючи на відсутність правових підстав для скасування довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2013 по 05.04.2021, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимоги скаржника щодо зобов`язання державного виконавця скласти об`єктивну довідку-розрахунок станом по день винесення судового рішення по скарзі, а тому в задоволенні останньої слід відмовити.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку що в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами викладені в скарзі обставини на які він посилається. Тобто, скаржником не доведено неправомірності дій державного виконавця при складанні довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 05.04.2021.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 89, 259 - 261, 268, 353 - 354, 450 - 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги про визнання неправомірними та скасування довідки - розрахунку державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича по заборгованості зі сплати аліментів від 05.04.2021.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування довідки - розрахунку державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича по заборгованості зі сплати аліментів від 05.04.2021 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи:

Скаржник (боржник) - ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Стягувач - ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 );

Особа, дії якої оскаржуються - старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович (місцезнаходження: АДРЕСА_5).

Дата складення повного тексту ухвали - 11.10.2021.

Суддя І.М. Банасько