КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/590/2021
06 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Суханової Є.М.,
суддів: Гуль В.В., Гаращенка Д.Р.
за участі секретаря: Карпенка В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Баган Тимофія Григоровича про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 квітня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 квітня 2020 року, позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту 15259,69 грн. та судові витрати 24,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції АТ «КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 квітня 2020 року залишено без змін.

27 травня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Баган Тимофія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі,в якій посилаючись на те, що під час ухвалення постанови суду апеляційної інстанції питання розподілу судових витрат понесених відповідачем за послуги правничої допомоги, не було вирішено. Зазначає, що розмір заявлених правових вимог становить 4 800 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування клопотання про ухвалення додаткового рішення вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій на користь відповідача.

Розподіляючи витрати, понесені АБ «Законне рішення Тимофія Багана» на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (зустрічі з клієнтом., вивчення матеріалів справи, узгодження правової позиції у справі., аналіз законодавства та судової практики, підготовчі дії та підготовка відзиву на апеляційну скаргу в суд), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 400 грн., за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Баган Тимофія Григоровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 400 грн.( дві тисячі чотириста гривень)

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст додаткової постанови складений 7 жовтня 2021 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: В.В. Гуль

Д.Р. Гаращенко