Головуючий у суді першої інстанції:Чех Н.А.
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року місто Київ

справа № 755/16011/19

провадження №22-ц/824/12443/2021

Київський апеляційний в складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року задоволено частково позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, 20 липня 2021 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка містила клопотання про поновлення строку на апеляційне.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року задовольнити та поновлено його. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху - для сплати судового збору.

27 серпня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року відмолено в задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, продовжено строк для усунення недоліків.

08 жовтня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просить звільнити її від сплати судового..

В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору вказує про те, що підтвердження скрутного матеріального стану можливо виключно довідкою про доходи, наданою Державною податковою службою України, органом, який здійснює контроль за доходами та податками громадян, адже інших документів в неї не має та отримати їх не вилається можливе. Непрацездатних членів сім`ї не має, коштів на банківських рахунка також не має. Єдиний документ, який би підтверджував її майновий стан нею було надано, як це передбачено діючим законодавством.

Посилаючись на ч.1 ст. 136 ЦПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір`просить звільнити її від сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, апелянт посилався саме на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору у разі якщо його розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік можуть бути звільнені виключно позивачі.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 по даній справі має процесуальний статус відповідача, а отже положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» на апелянта не розповсюджуються.

Оскільки норма закону, на яку посилається апелянт при зверненні з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, не підлягає застосуванню з огляду на процесуальний статус відповідача по справі, клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Крім того, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого

2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надала доказів, які підтверджують її майновий стан та відсутність можливості сплатити судовий збір, тому клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - продовжити строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року, попередити, що вразі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги зазначених у ухвалі Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде визнана неподана та повернута особі яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: