Справа № 310/5707/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря Бевз О.А.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

державного виконавця Пугачової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пугачової А.В., стягувач - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10.08.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пугачової А.В., в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо складання довідки- розрахунку заборгованості по аліментам від 03.08.2021 року №42979; довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 06.04.2021 року №21677 у виконавчому провадженні № 49364897, що відкрите на підставі виконавчого листа №310/5707/15-ц від 10.11.2015 року, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок аліментів за період з 19.06.16 року по 01.08.2021 року.

У сьогоднішнє судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. В минулому судовому засіданні боржник надав свої пояснення щодо поданої скарги. Вказував на те, що державний виконавець під час здійснення розрахунку заборгованості не прийняв до уваги надані ним довідки з центру зайнятості і довідку про доходи ОСК-5. Державним виконавцем, у деякі періоди було здійснено розрахунок аліментів у розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку замість 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що було встановлено судовим рішенням. У період перебування боржника на обліку у Центрі зайнятості , державним виконавцем була взята для розрахунку аліментів величина середньої заробітної плати у регіоні, а не 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив скасувати розрахунок державного виконавця від 03.08.2021 року №42979; від 06.04.2021 року №21677 і зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок аліментів за період з 19.06.16 року по 01.08.2021 року.

Представник стягувача ОСОБА_1 проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець Пугачова А.В. в судовому засіданні проти скарги заперечувала. Суду пояснила, що 27.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ДВС із заявою про доручення до матеріалів виконавчого провадження довідок про заробітну плату, а також просив здійснити перерахунок заборгованості по аліментам. До заяви ним було додано: довідки з Центру зайнятості №955 і №964, та довідку з ПФУ. На підставі поданої боржником заяви, нею 03.08.2021 року було здійснено перерахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 станом на 01.08.2021 року. Таким чином, попередній розрахунок заборгованості від 06.04.2021 року №21677, втратив свою чинність. Тобто, вимоги скаржника про його скасування є неналежним способом захисту. Що стосується розрахунку заборгованості від 03.08.2021 року, то вона вважає, що цей розрахунок був здійснений нею правильно, із дотриманням вимог чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд продовжує розгляд скаргу за відсутності боржника.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

У відповідно до положень ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, в даному випадку суд перевіряє лише чи діяв державний виконавець в межах своїх повноважень, чи відповідали його рішення та дії вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

06.04.2021 року державним виконавцем Пугачовою А.В. був здійснений розрахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 з 19.06.2015 року, станом на 01.04.2021 року заборгованість становила 51250,23 грн.

27.07.2021 року боржник ОСОБА_2 подав державному виконавцю заяву про долучення до матеріалів виконавчого провадження довідок №955, 954, довідки з ПФУ і просив здійснити перерахунок заборгованості по аліментам.

На підставі поданої заяви державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментам з 19.06.2015 року, станом на 01.08.2021 року заборгованість склала 42543,25 грн.

Дослідивши вказаний розрахунок, суд встановив наступне.

З наданої ОСОБА_2 довідки №954 від 14.07.2021 року і копії трудової книжки ОСОБА_2 встановлено, що він перебував на обліку в Бердянському міськрайонному центрі зайнятості з 01.11.2016 року по 13.04.2014 року. У цей період йому виплачувалася державна допомога по безробіттю (дохід), з якої було стягнуто аліменти у загальному розмірі 344,87 грн.

Однак, державний виконавець вказаної довідки не взяв до уваги. За період з 01.11.2016р. по 13.04.2017 р. здійснив нарахування аліментів, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, судом встановлено, що розрахунок аліментів за період з 01.11.2016р. по 13.04.2017р. здійснено державним виконавцем не вірно.

Що стосується доводів боржника про те, що державним виконавцем неправильно було розраховано аліменти у розмірі 50%, а не у розмірі 30%, як це встановлено рішенням суду, то ці доводи не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові №459/2181/17З від 12 вересня 2018 року.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 682/3112/18 від 04.03.2020р. дійшла до висновку, що при зміні законом мінімального розміру аліментів окремий позов подавати не треба розмір аліментів змінюється автоматично.

Отже, державний виконавець, розраховуючи заборгованість по аліментам, починаючи з 08.07.2017 року, правильно виходив із мінімально граничного розміру аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Що стосується доводів боржника про те, що він з 28.12.2020 року є керуючим Адвокатським бюро «АДВОКАТСЬКИЙ ЗАХИСТ РОЗУМ» і до 31.06.2021 року заробітну плату не отримував, а тому за цей період державний виконавець мав нарахувати аліменти у мінімальному розмірі, а не у розмірі ј частки від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, то суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

ОСОБА_2 не надавав державному виконавцю інформацію про його реєстрацію, як фізичної особи підприємця/ самозайнятої особи, не надавав жодних податкових звітів про його доходи за цей період.

За таких підстав, з огляду на приписи ст. 195 СК України, державний виконавець правильно здійснив розрахував аліментів, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Що стосується вимог скаржника про визнання протиправними дії державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 06.04.2021 року №21677, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вказана довідка- розрахунок втратила свою силу внаслідок здійсненого державник виконавцем нового розрахунку заборгованості, який був виконаний на підставі заяви боржника і оформлений у вигляді довідки-рорахунку №42979 від 03.08.2021 року. Тобто скаржником у даному випадку обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447, 448, 450 451 ЦПК України,

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пугачової А.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 03.08.2021 року за період з 01.11.2016 року по 13.04.2017 року неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пугачову А.В. здійснити розрахунку заборгованості по аліментам за період з 19.06.2015 року по 01.08.2021 року з урахуванням перебування боржника ОСОБА_2 у період часу з 01.11.2016 року по 13.04.2017 року на обліку у Бердянському міськрайонному центрі зайнятості, з урахуванням наданих боржником довідок центру зайнятості № 955 від 14.07.2021 і №954 від 14.07.2021р.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2021 року.

СуддяІ. П. Прінь