УХВАЛА

18 жовтня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заяву ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну способу і порядку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивує тим, щозгідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2021 року у справі № 569/21704/20, було задоволено частково заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування з Рівненської міської ради моральної шкоди у сумі 3000 (три тисячі гривень), 00 копійок на користь ОСОБА_1 . Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2021 року, залишено судом апеляційної інстанції 16.09.2021 року без змін, тому є таким яке набрало законної сили. 31 серпня 2021 року на підставі вищезазначеного рішення, позивачем скеровано заяву про видачу виконавчого листа у справі № 569/21704/20 про стягнення з Рівненської міської ради моральної шкоди на підставі рішення суду. Однак, виконати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2021 року в частині стягнення моральної шкоди неможливо, оскільки Рівненська міська рада не є розпорядником чи одержувачем місцевого бюджету та немає відкритих рахунків в казначействі. Таким органом є Виконавчий комітет Рівненської міської ради. У зв`язку з цим звертається до суду з даною заявою.

На підставі ч. 4 ст. 440 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник Рівненської міської ради подав до суду заяву про зупинення провадження у справі з підстав що ними подано касаційну скаргу на дане рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2021 року у справі № 569/21704/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди задовілено частково. Суд стягнув з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) та на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

За приписами ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким, крім іншого, є державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Це питання також врегульовано ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10.06.2019 року по справі № 350/426/16-ц, від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15), від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі №350/426/16-ц).

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто, судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України, способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органи місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного чи місцевого бюджету.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як Рівненська міська рада , так і виконавчий комітет Рівненської міської ради зареєстровані як самостійні юридичні особи.

В силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет Рівненської міської ради є виконавчим органом Рівненської міської ради, їй підзвітним і підконтрольним.

Таким чином, Рівненська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має.

Такі ресурси закріплено за виконавчим органом Рівненської міської ради, який і є розпорядником коштів бюджету міської ради, саме до виконавчого комітету віднесено виконання місцевого бюджету.

Враховуючи положення ст. 22 Бюджетного Кодексу, Закону України «Про місцеве самоврядування», суд приходить до висновку, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.

З приводу заяви відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає, що стороною відповідача до заяви не долучені докази на які він посилається щодо подачі касаційної скарги на рішення.

Враховуючи те, що рішення суду набрало законної сили, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про зупинення провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди задовільнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2021 року про стягнення з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 (три тисячі гривень) 00 копійок, а саме:

- стягнути з виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12а, ) на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 (три тисячі гривень) 00 коп..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Рівненська міська рада, місце знаходження: 330028, м.Рівне, вул. Соборна, буд.12-А, .

Суддя Харечко С.П.