Дата документу 22.09.2021 Справа № 554/9021/21
№ провадження 2з/554/171/2021
Справа № 554/9021/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Бугрій В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом, заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо двокімнатної квартири під номером АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (номер об`єкта в РПВП 18984726). Та шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (номер об`єкта в РПВП 18984726).

В обґрунтування заяви посилається на те, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_1 (надалі - Заявник) та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» був укладений Кредитний договір № № РLОКGКОООООQ77 від 20.06.2007. За умовами цього договору Позивач отримав у кредит 24 850,00 дол. США (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят доларів США), зі сплатою 10,08% річних, строком користування до 18 червня 2027 року.

В забезпечення виконань Кредитного договору № РLОКGКОООООQ77 від 20.06.2007 року було укладено Договір іпотеки від 20.06.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2063, відповідно до якого в іпотеку передано двокімнатну квартиру на першому поверсі п`ятиповерхового панельного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв. м., яка належить Заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі- продажу, серія та номер 2060, виданий 20.06.2007 року приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.

13.04.2021 Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (1381-ІХ), яким внесено зміни у прикінцеві положення Закону України «Про споживче кредитування» (1734-УІІІ) в частині обов`язкового проведення реструктуризації кредитів, наданих в іноземній валюті.

Заявником на адресу заінтересованої особи було направлено Досудову вимогу щодо реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № РLОКGКОООООQ77 від 20.06.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 30.07.2021 року.

Але до цього часу жодної відповіді не надходило, а реструктуризацію відповідно не проведено.

В свою чергу дія мораторію на іпотечне житло закінчується 23.09.2021 року, що надасть можливість АТ КБ «Приватбанку» не виконавши вимог Закону України «Про споживче кредитування», вчиняти як юридичні так і фактичні дії, спрямовані на переоформлення, перепродаж майна, які призведуть до виникнення нових судових спорів щодо витребування майна з незаконного володіння наступних набувачів, а також позбавлять можливості Заявника належним чином відновити свої права, подавши позов до суду про захист прав споживача фінансових послуг, встановлення фактів агресивної та нечесної підприємницької практики та зобов`язання провести реструктуризацію в порядку ст. ст. 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Невжиття заходів забезпечення позову, надасть можливість АТ КБ «Приватбанку» переоформити на себе або відчужити на користь третіх осіб двокімнатну квартиру на першому поверсі п`ятиповерхового панельного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв. м.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкоджання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ст.151ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни від22грудня 2006року №9«Про практикузастосування судамицивільного процесуальногозаконодавства прирозгляді заявпро забезпеченняпозову» при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Незастосування заходу забезпечення даного позову шляхом заборони відчуження стосовно об`єкта нерухомого майна квартири, та яка перебуває в іпотеці, не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Оцінивши надані докази встановлено, що відсутні підстави вважати, що незастосування вказаних у заяві позивача заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим вважаю, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, оскільки він є необґрунтованим та не співмірним видом забезпечення позову у справі з огляду на те, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя

УХ В А Л И В:

У задоволенні ОСОБА_1 , зацікавлена особа: акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М.Бугрій