РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головую чого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Буга Р.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 справу за позовом адвоката Смірнова Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_2 до Станіславчицької сільської ради Жмеринського району, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача 13 травня 2021 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 10 серпня 2006 року ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 за кошти в сумі 6000 гривень, будинок, про що склала та власноруч підписала розписку, яку посвідчили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після чого з наступного дня позивач почав проживати та був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 .

Позивач відкрито володіє, користується та проживає в житловому будинку разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 та її дітьми. ОСОБА_4 було надано у приватну власність (на умовах приватизації) земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, та ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,50 га по АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, якою також відкрито володіє та користується позивач.

Договору купівлі продажу позивач із ОСОБА_4 не укладав, оскільки вона після фактичного продажу будинку переїхала жити до дочки в інший населений пункт та в 2010 році померла.

З 11 серпня 2006 року та по даний час позивач продовжує проживати у вказаному будинку та користуватися ним і господарськими будівлями, тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

На обґрунтування позиції позивача представник надав копії документів на будинок, довідки сільських рад, виписку з погосподарської книги та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснює, що позивач передав ОСОБА_4 кошти за будинок, яка в присутності свідків написала розписку про їх отримання та в подальшому вони мали намір укласти договір купівлі-продажу, проте з невідомих причин не уклали. Позивач не знав, що неправомірно заволодів майном, оскільки був впевнений в тому, що будинок належить ОСОБА_4 , проте коли почав збирати документи на будинок та звернувся до БТІ, то виявилось, що право власності на будинок не зареєстровано, тобто ОСОБА_4 юридично не була власником будинку. Позивач з 2006 року відкрито, добросовісно та безперервно користується будинком, а тому його представник просить визнати за ОСОБА_2 право власності на будинок за набувальною давністю. Судові витрати залишити за позивачем.

Позиція відповідача

Представник відповідача сільський голова Станіславчицької сільської ради Володимир Перепечай, відзиву на позов не подавав. Подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.100).

Позиція третьої особи

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Пояснює, що їй відомий той факт, що мати фактично продала за кошти в сумі 6000 гривень будинок ОСОБА_2 , який був їхнім сусідом. Після продажу будинку мати переїхала жити до неї в с. Будьки та в 2010 році померла. Спадщину, яка складалась з права на земельну частку (пай), після смерті матері вона прийняла. На будинок, в якому проживає позивач, не претендує.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 13 травня 2021 року (а.с.48).

Ухвалою від 18 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою зобов`язано Жмеринську районну державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи та Жмеринський РВ ДРАЦС надати суду витяг з реєстру щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , підготовче судове засідання призначено на 17 червня 2021 року (а.с.49).

Копія спадкової справи надійшла до суду 28 травня 2021 року (а.с.54-87).

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію про смерть ОСОБА_4 надійшов до суду 4 червня 2021 року (а.с.89).

Представник позивача адвокат Смірнов С.М. подав клопотання про залучення співвідповідача (а.с.94-95).

Відповідно до ухвали суду від 17 червня 2021 року до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_3 , підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду 9 вересня 2021 року (а.с.98)

15 липня 2021 року до суду надійшла заява Станіславчиського сільського голови В. Перепечая про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.100).

В судовому засіданні 9 вересня 2021 року оголошено перерву до 13 жовтня 2021 року (а.с.103-105).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 9 вересня 2021 року подала заяву про подальший розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог (а.с.106).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 з 27 грудня 1990 року зареєстрований в с. Тарасівка Жмеринського району (а.с.19).

Тарасівська сільська рада Жмеринського району 5 лютого 1994 року на 15 сесії 21 скликання винесла рішення про передачу у приватну власність, безкоштовно, земельної ділянки в с. Тарасівка, загальною площею 0,50 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 (а.с.20).

Згідно з копією та оригіналом розписки ОСОБА_4 продає хату ОСОБА_2 за 6000 грн в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та прописує його в цій хаті (а.с.21,102).

Відповідно до довідки Тарасівської сільської ради від 14 листопада 2019 року №1023 ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 з 11 серпня 2006 року (а.с.22).

За довідкою Тарасівської сільської ради від 5 грудня 2019 року №1066, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно до дня своєї смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно з записом в погосподарській книзі №2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини був зареєстрований ОСОБА_2 , який не перебував з нею в родинних стосунках (а.с.23).

Відповідно до рішення від 22 жовтня 2010 року №93 Виконачого комітету Тарасівської сільської ради присвоєно поштову адресу на домоволодіння, яке згідно з погосподарським обліком рахується за померлою ОСОБА_4 АДРЕСА_1 (а.с.24).

Згідно з випискою з погосподарської книги Тарасівської сільської ради від 16 грудня 2019 року № 1114 - головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_4 , зареєстрований ОСОБА_2 , рік побудови 1926, будинок глинобитний, загальною площею 49,2 кв м., житловою площею 29,8 кв м., має дві житлові кімнати. Земля в особистому користуванні об`єкта 0,50 га (передано у приватну власність рішенням 15 сесії сільської ради 21 скликання від 5 лютого 1994 року (а.с.25).

Відповідно до довідки Станіславчицької сільської ради від 28 квітня 2021 року №289, ОСОБА_2 зареєстрований і постійно проживає в АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входять: цивільна дружина ОСОБА_7 , донька дружини ОСОБА_8 , син дружини ОСОБА_9 (а.с.26).

Комунальне підприємство «ВООБТІ» 29 квітня 2021 року видало ОСОБА_2 довідку №49 про те, що згідно з обліковими даними архівосховища станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , КП «ВООБТІ» не проводилась.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за параметрами запиту АДРЕСА_1 , відомості відутні (а.с.28).

За звітом технічного обстеження, підготовленого ТОВ «БТІ СЕРВІС» за технічним паспортом, виготовленим ПП «Жмеринське міськрайонне БТІ», будинок не знаходиться в аварійному стані, придатний до подальшої надійної експлуатації, не містить об`єктів самовільного будівельного будівництва, ринкова вартість будинку становить 19975 грн (а.с.29-44).

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем належного їй майна є дочка ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла та 14 квітня 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с.54-87).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстру смерті, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тарасівка Жмеринського району (а.с. 90).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також визнані відповідачем.

Надані позивачем докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Статтями 16 та 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі статтею 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні позову суд враховує, що в даному випадку :

- володіння є добросовісним, оскільки позивач при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності;

- володіння є відкритим, оскільки позивач не приховував факт знаходження майна в його володінні;

- володіння є безперервним, оскільки воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335 та 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 та частини четвертої статті 344 ЦКЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Отже, в даному випадку право власності на будинок ні за ким не зареєстровано, позивач відкрито та безперервно з 2006 року володіє, користується та проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 зі своєю сім`єю. Здійснює його обслуговування, оплачує всі витрати по утриманню будинку, обробляє земельну ділянку, яка відведена для обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (пункт 14 Постанови).

Висновки суду

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад десять років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відсутність у відповідача та третьої особи об`єктивних підстав для заперечення проти позову, тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні просив судові витрати залишити за позивачем, тому суд так і вирішує це питання.

Керуючись статтями 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 317, 321, 344, 391 ЦК України суд -

у х в а л и в :

Позов адвоката Смірнова Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_2 до Станіславчицької сільської ради Жмеринського району, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Ім`я (найменування) учасників справи :

Представник позивача: адвокат Смірнов Сергій Михайловича, який знаходиться по вул. Київська,12, офіс 2, м. Жмеринка, діє на підставі ордера серії ВН №164376 від 5 травня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач : Станіславчицька сільська рада Жмеринського району Вінницької області вул. Центральна, 4 с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 04330550.

Третя особа: ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Костянтин Шепель