Дата документу 13.10.2021 Справа № 335/5521/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5521/18 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В. Провадження № 22-ц/807/2324/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Кримської О.М.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 149» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 149» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на утримання та ремонт багатоквартирного будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСББ «Соборний 149» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення внесків на утримання та ремонт багатоквартирного будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 86,70 кв. м на підставі судового рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2004р., яке заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та споживачем житлово-комунальних послуг. Але, починаючи з січня 2017 року по час звернення до суду з цим позовом, відповідач не зробила жодного обов`язкового платежу за надані послуги за утримання та ремонт багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим має заборгованість за цими обов`язковими платежами у сумі 3468 гривень, яку позивач просив стягнути з неї на свою користь.

Також адвокатом позивача Балабко А.В. подано заяву про відшкодування судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 1762 гривень, сплаченого за подання позовної заяви, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 571 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено, а також відмовлено у відшкодуванні судових витрат за рахунок відповідача.

Частково не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСББ «Соборний 149» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у відшкодуванні судових втрат і витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити постанову, якою витрати на правничу допомогу стягнути з відповідача, а судовий збір зобов`язати повернути ОСББ «Соборний 149» Управління Державної казначейської служби України в м. Запоріжжі.

У відзиві відповідач ОСОБА_1 вказує, що апеляційна скарга підписана неповноважною особою від імені голови ОСББ «Соборний 149» в особі Пахомової Т.О., оскільки рішенням звітно-виборчих зборів ОСББ від 16.07.2020р. її позбавлено повноважень голови правління у зв`язку з переобранням правління та обрання з нового складу правління нового голови в особі ОСОБА_2 . Також зазначає, що суд правильно відмовив у стягненні з неї судових витрат та витрат з правової допомоги. Вказує, що з адвокатом Балабко А.В договір про надання правової допомоги був розірваний ОСББ «Соборний 149» з 30.07.2020р., а тому він не був повноваженим заявляти клопотання про відшкодування судових витрат позивача у справі, а визначений розмір витрат з правової допомоги не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, до яких належать відповідно до п. 6 статті 19 ЦПК України нескладні справи та справи з ціною позову, що не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Насамперед, підлягають перевірці доводи відповідача щодо відсутності повноважень у ОСОБА_3 , яка підписала апеляційну скаргу як голова ОСББ «Соборний 149», оскільки він цього залежить питання правомірності прийняття цієї скарги до апеляційного провадження.

За матеріалами справи колегією встановлені такі обставини.

Позовну заяву Об`єднання співаників багатоквартирного будинку «Соборний 149», подану до Орджонікідзеквського районного суду 18.05.2018р., підписано керівником ОСББ «Соьорний 149» Пахомової Т.О.

На підтвердження статусу підписанта до позовної заяви було долучено Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, згідно з якими керівником юридичної особи ОСББ «Соборний 149» зазначено ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 4).

Апеляційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021р. також підписано ОСОБА_3 як керівником ОСББ «Соборний 149» - його головою правління, але документів про статус підписанта до скарги не додано ( т. 2 а.с. 181).

Вказана скарга була прийнята апеляційним судом, за якою було відкрито апеляційне провадження.

Наразі, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 наголошує на то-

му, що ОСОБА_3 не є керівником ОСББ «Соборний 149», оскільки правління було переобрано рішенням загальних зборів від 16.07.2020р., оформленим протоколом від 30.07.2020р., та на теперішній час керівником ОСББ є ОСОБА_2 , яка і є уповноваженою особою об`єднання.

Перевіривши ці ствердження, оскільки вони є визначальними для з`ясування питан-

ня правомірності відкриття апеляційного провадження за підписаною ОСОБА_4

апеляційною скаргою, колегія визнає їх неспроможними з огляду на таке.

Для перевірки колегією було вилучено детальну інформацію про юридичну особу з Єдиного державного реєстру, згідно з яким керівником ОСББ «Соборний 149» зазначено ОСОБА_3 .

З історії змін реєстраційної інформації щодо цієї юридичної особи встановлено, що 01.09.2020р. до відомостей про ОСББ «Соборний 149» було внесено зміни щодо керівника: замінено ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ; 02.10.2020р. знову були внесені зміни: замінено ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . Інших змін більше не відбувалось.

Отже, станом на день подання апеляційної скарги 17.05.2021р. керівником ОСББ «Соборний 149» була саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 .

Що стосується повноважень ОСОБА_2 як керівника ОСББ «Соборний 149», яку було обрано головою правління на підставі рішення, оформленого протоколом № 1 від 30.07.2020р. ( т. 2 а.с. 94, 95), то у справі з цього приводу містяться судові рішення, які спростовують такі її повноваження у періоді з 30.07.2020р. по 02.10.2020р. (т. 2 а.с. 148-150).

Так, 23.11.2020р. було відкрито провадження у справі № 908/2699/20 за позовом ОСОБА_3 , яка звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСББ «Соборний 149» про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційної дії, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 149», оформлене протоколом № 1 від 30.07.2020р., та скасувати реєстраційну дію від 01.09.2020р. про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ОСББ «Соборний 149» № 001040557 щодо зміни керівника ( т. 2 а.с. 137-141).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.12.2020р. у вказаній справі була затверджена мирова угода, згідно з якою сторонами було визнано протиправним та недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 149», оформлене протоколом № 1 від 30.07.2020р., а реєстраційну дію від 01.09.2020р. про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника № 001040557 визнано такою, що вчинено помилково без належних підстав ( т. 2 а.с. 148-149).

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що ухвала про закриття провадження у господарській справі не встановлює преюдиційні обставини, оскільки розгляд позовної заяви ОСОБА_3 по суті не відбувся, колегія не бере до увагу, виходячи з такого.

Ухвала про закриття провадження у судовій справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди є судовим рішенням, яким закінчується розгляд справи, та за яким може бути видано виконавчий документ, а тому її резолютивна частина є фактично вирішенням спору у спосіб погодження сторонами певних обставин, як в даному випадку.

Отже, все вище наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 весь час була керівником ОСББ «Соборний 149», а втрата нею повноважень у періоді з 30.07.2020р. по 02.10.2020р. відбулась неправомірно. Та в такому разі вона мала повноваження підписувати апеляційну скаргу на рішення у цій справі як керівник ОСББ «Соборний 149», а всі дії ОСОБА_2 від імені ОСББ «Соборний 149», вчинені нею у вказаний період, не створюють юридичних наслідків для об`єднання.

Доводи відповідача про те, що для неї вказані судові рішення господарського суду не встановлюють будь-яких обставин, які не підлягають доказуванню, оскільки вона не була учасником тієї господарської справи, колегія визнає необґрунтованими, оскільки відповідач відповідно до приписів ч. 5 статті 82 ЦПК України в такому разі може їх спростовувати в загальному порядку, але наразі не спростувала.

Що стосується суті апеляційної скарги, то ОСББ «Соборний 149» не погоджується з тим, що судом відмовлено у стягненні судових витрат та витрат на правничу допомогу, оскільки таке право позивача у ситуації, коли відповідач погасив борг в ході розгляду справи, унормовано приписами частини 3 статті 142 ЦПК України.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, колегія визнає їх слушними з огляду на вимоги ч. 3 статті 142 ЦПК України, згідно з якою, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У цій справі, провадження у якій відкрито ще 30 травня 2018р., де позивач просив стягнути з відповідача внески за послуги з утримання та ремонт будинку в сумі 3468 грн., остання погасила борг у вересні 2020р. Тобто справа перебувала в проваджені суду більше двох років, допоки відповідач самостійно усунула порушення з оплати вказаних послуг.

Позивач, у свою чергу, від позову не відмовлявся, а лише не підтримав його з тих підстав, що борг вже погашено відповідачем, а тому в такому разі за приписами ч. 3 статті 142 ЦПК України він наділений правом подати заяву про стягнення судових витрат з відповідача.

Відмовляючи у стягненні судового збору, суд виходив із того, що позов не було задоволено, а відмовляючи у стягненні витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката, суд першої інстанції послався на те, що пунктом 5 Договору про надання правової допомоги від 07.03.2019 року передбачено, що за здійснення юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, обумовлений додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору, але такої додаткової угоди стороною позивача надано не було, а сам Договір не містить узгоджених положень про гонорар адвоката, його розмір та порядок сплати. Також суд вважав, що у договорі про надання правової допомоги взагалі не міститься відомостей, що саме у цій справі адвокатом Балабко А.В. надавалась правова допомога позивачу.

В апеляційній скарзі з цього приводу зазначається, що витрати на правову допомогу слід покласти на відповідача, а судовий збір слід повернути через казначейську службу, оскільки фактично предмет спору на час ухвалення рішення суду був відсутній.

Між тим, повернення судового збору відбувається лише у разі закриття провадження у справі, на чому і наголошується в скарзі, але провадження у справі закрито не було, тому саме за приписами ч. 3 статті 142 ЦПК України належало діяти суду, вирішуючи заяву позивача, тобто всі витрати покладаються суто на відповідача, у разі їх доведеності і обґрунтованості.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1762 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на його користь.

З приводу витрат на правову допомогу колегія, перевіривши висновки суду в цій частині, частково погоджується з ними, виходячи з таких обставин.

Насамперед, колегія визнає необґрунтованими заперечення відповідача щодо розірвання договору ОСББ «Соборний 149» з адвокатом Балабко А.В., оскільки таку заяву подано від імені ОСББ «Соборний 149» Дудченко В.В. як керівником, але вище наведений аналіз повноважень останньої свідчить про те, що її дії, вчинені у цій справі, юридичних наслідків для позивача не породжують.

Проаналізувавши зміст Договору про надання правової допомоги та надані докумен-

ти на підтвердження обсягу та вартості наданих позивачу адвокатом Балабко А.В. послуг,

колегія дійшла наступного.

Встановлено, що справа перебувала на розгляді з 30 травня 2018р. до дня ухвалення рішення 19.04.2021р., тобто протягом трьох років.

Адвокат Балабко А.В. вперше почав приймати участь у справі 04.03.2020р., тобто надавав правову допомогу позивачу тільки протягом останнього року слухання справи, хоча укладений між ним та ОСББ «Соборний 149» договір про надання юридичної допомоги датований 07.03.2019р. ( т. 2 а.с. 153).

Отже, ОСОБА_6 приймав участь у цій справі на підставі вище зазначеного договору, тому суд безпідставно вважав, що договір не містить інформацію про те, що ОСОБА_6 надає правничу допомогу позивачу саме в цій справі, допустивши його фактично до участі у справі як представника позивача, що вбачається з протоколів судових засідань.

Між тим, договір не містить ніяких положень про те, перелік яких послуг адвокат буде надавати саме в цій цивільній справі під час виконання договору, а також якими доказами будуть підтверджуватись надані адвокатом послуги.

Встановлено, що до вступу у справу адвоката Балабко А.В. 04.03.2020р., представниками ОСББ «Соборний 149» були на підставі довіреності інші особи: адвокат Черкашин І.І., Федоров М.Д., Светашова І.В., Булдигіна М.С. ( т. 1 а.с. 62, 70, 71, 97, 106, 150), член правління ОСББ «Соборний 149» Пегов Є.М. (довіреність від 10.09.2018р.).

З Акту № 11 виконаних робіт від 15.10.2020р. вбачається, що адвокат Балабко А.В. надав такі послуги: попередньо опрацював матеріали, законодавчу базу, що регулює спірні відносини, на що витрати 2 години; на формулювання правової позиції, підготовку і ознайомлення з процесуальними документами у справі ним витрачено 4 години, на підготовку та участь у судових засіданням ним витрачено 9 годин.

Але колегія зазначає, що на час долучення 07.03.2020р. укладеного договору про надання правової допомоги від 07.03.2019р. у справу та вступу адвоката Балабко А.В. у неї, справа розглядалась вже майже два роки за участі інших вище перелічених представників, якими вже було сформовано позицію, підготовлено письмові пояснення, прийнято участь у декількох судових засіданнях.

З дня вступу у справу адвокат Балабко А.В. взяв участь у судових засіданнях 04.03.2020р. і 07.10.2020р., які тривали по чотири хвилини та були відкладені ( т. 2 а.с. 79, 97); взяв участь у судовому засіданні 18.01.2021р., яке тривало 12 хвилин, та у судовому засіданні 19.04.2021р., яке тривало 7 хвилин ( т. 2 а.с. 157, 174); ознайомився зі справою ( т. 2 а.с. 80), а 10.06.2020р. написав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача ( т. 2 а.с. 97), а також склав і подав клопотання про стягнення судових витрат ( т. 2 а.с. 151-152).

Однак саме на день складання Акту № 11 від 15.10.2020р. адвокат Балабко А.В. тільки прийняв участь лише у двох засіданнях, які тривали по 4 хвилини, та подав дві заяви: про ознайомлення зі справою і про розгляд справи за відсутності позивача. Тобто ним навіть не було фактично виконано того обсягу, який зазначено у вказаному Акті № 11.

Також судом першої інстанції ретельно проаналізовано зміст договору та встановлено, що згідно з п. 5 наданого договору від 07.03.2019р. за здійснення юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, обумовлений додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Разом з цим, така додаткова угода до цього Договору про надання правової допомо-

Ги від 07.03.2019р., якою було б визначено розмір та порядок сплати гонорару замовником виконавцю послуг за надання правової допомоги, суду не надана. Самі ж положення Договору про надання правової допомоги від 07.03.2019р. узгоджених умов щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, не містять.

Відтак, суд вважав, що позивач не довів вартість адвокатських послуг, наданих адвокатом Балабко А.В. у цій справі позивачу, зокрема, у визначеному в Акті № 11 від 15.10.2020р. розмірі в сумі 10 571 грн.

Оскаржуючи рішення в цій частині, апелянт в скарзі взагалі не спростовує ці обставини, вдаючись лише в загальні міркування щодо закриття провадження у справі, щодо судового збору, та не надає й на стадії апеляційного провадження додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги, хоча саме у зв`язку з її відсутністю вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу залишені судом без задоволення. Тобто фактично знову не доводить розміру витрат на правову допомогу.

Зважаючи на все вище наведене, колегія повністю погоджується з висновок суду першої інстанції в тій частині, що адвокатом Балабко А.В. не підтверджено належним чином ані обсягу наданих ним послуг, ані їх вартості, у зв`язку з чим судом обгрунтовано відмовлено у стягненні витрат на правову допомогу.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню лише в частині стягнення судового збору за подання позовної заяви у сплаченому позивачем розмірі 1762 грн., який належить стягнути з відповідача, скасувавши рішення суду в цій частині відповідно до приписів ч. 4 статті 376 ЦПК України.

Оскільки судом апеляційної інстанції задовольняється частково апеляційна скарга в частині стягнення судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, то відповідно до вимог частини 13 статті 141 ЦПК України слід вирішити питання розподілу судових витрат, понесених позивачем на стадії апеляційного провадження.

Так, за подачу апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2643 грн. ( т. 2 а.с. 182).

Оскільки рішення суду оскаржувалось в частині процесуального питання про судові витрати у зв`язку з погашенням боргу, який був предметом стягнення у цій справі, відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції, що не є підставою для її звільнення від відшкодування понесених позивачем судових витрат, то судовий збір оплачувався позивачем за подання апеляційної скарги, виходячи з мінімального прожиткового мінімуму помноженого на 150 відсотків та його розмір склав: 1762 х 150 : 100 = 2643 грн. Та, зважаючи на те, що така ставка судового збору є мінімальною, то вся сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача, яка хоча і погасила борг через два з половиною роки розгляду справи, але змусила позивача несплатою заборгованості з оплати за послуги з утримання і ремонту будинка ініціювати судове провадження.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 149» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року

у цій справі скасувати в частині відмови у компенсації судового збору за рахунок відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Соборний 149» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві ) гривні.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Соборний 149» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 13 жовтня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кримська О.М.