Єдиний унікальний номер 242/800/20
Номер провадження 22-ц/804/2538/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Корчистої О.І., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 12 серпня 2021 року про залишення скарги без розгляду, постановлену судом у складі головуючого судді Хацько Н.О. в місті Селидове Донецької області, в справі номер 242/800/20 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул Антоніна Петрівна, ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року до Селидівського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П., ОСОБА_2

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул Антоніна Петрівна, ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність державного виконавця - залишено без розгляду.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Зазначив, що з 26.07.2021 року по дату подання апеляційної скарги заявник перебуває на лікарняному з діагнозом «COVID-19 гостра респіраторна хвороба, бронхіт», що підтверджується листком непрацездатності. Надати лікарняний до суду першої інстанції разом зі скаргою він не встиг, оскільки на той час такого лікарняного ще не було видано.

Вважає, що перебування представника ОСОБА_1 - адвоката Жолнер Н.В. у відпустці є поважною причиною, зокрема для поновлення строку для подачі скарги.

Суд залишив скаргу без розгляду безпідставно, без наведення мотивів.

18 жовтня 2021 року до Донецького апеляційного суду від стягувача - заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (а.с. 87-91).

Відповідно до частин 1 та 4 статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі. До відзиву

додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Проте, до відзиву ОСОБА_2 не додано доказів надсилання (надання) копій відзиву іншим учасникам справи.

Крім того, відзив нею не підписаний.

Тому апеляційний суд не приймає до уваги такий відзив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 13 жовтня 2021 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, надав заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити (а.с. 81, 51).

Заінтересовані особи старший державний виконавець Селидівського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України. Старший державний виконавець Селидівського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Селидівського відділу ДВС (а.с. 96-97).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до судового наказу Селидівського міського суду Донецької області від 25.02.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 24.02.2020 року і до повноліття дитини (а.с. 12).

Відповідно до відстеження поштового відправлення за трекінгом 667 ОСОБА_1 отримав лист державного виконавця 16.07.2021 року (а.с. 22).

05 серпня 2021 року до Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. Разом зі скаргою ОСОБА_1 подана заява про поновлення процесуального строку звернення до суду зі скаргою (а.с. 18-20, 21).

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду та ним не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску цього процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов цього висновку з порушенням норм права.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішення, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Звертаючись 05 серпня 2021 року до суду першої інстанції зі скаргою ОСОБА_1 просив поновити строк на звернення зі скаргою, оскільки він 11.06.2021 року звернувся до начальника Селидівського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна боржника по виконавчому провадженню №61700200. Відповідь від державного виконавця отримано заявником 16.07.2021 року.

У передбачений законом строк заявник не мав можливості подати скаргу у зв`язку з перебуванням з 26.07.2021 року по день подання скарги на лікарняному, а його представник адвокат Жолнер Н.В. - у щорічній відпустці.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 (провадження №61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як наведено вище, заявник разом з поданням скарги просив суд про поновлення процесуального строку, встановленого законом, посилаючись на перебування на лікарняному з діагнозом «COVID-19 гостра респіраторна хвороба, бронхіт» з 26.07.2021 року, що підтверджено листком непрацездатності.

Відмовляючи в поновленні пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд не врахував, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлено карантинні обмеження.

При цьому дію карантинних обмежень та проведення заходів карантинного характеру було неодноразово продовжено, в тому числі і на час звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Законом України №540-1Х від 30.03.2020 року розділ Х11 "Прикінцеві положення" ЦПК України було доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Законом України №731-1Х від 18.06.2020 року пункт 3 розділу Х11 "Прикінцеві положення" ЦПК України було викладено в наступній редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та положення закону, апеляційний суд вважає, що не поновлення строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, є проявом надмірного формалізму, яке поставило під загрозу сутність гарантованого Корнелюку Р.І. Конвенцією права на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у поновленні строків на подання скарги, а тому помилково залишив скаргу на дії державного виконавця без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, та з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 12 серпня 2021 року про залишення скарги без розгляду - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Суддя: