№ провадження 2/208/185/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участі секретаря судового засідання - Задьори В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно»,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Кам`янська держав нотаріальна контора, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсія Костянтинівна, Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Придніпровська товарна біржа; ОКП «Дніпродзержинське БТІ»; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про визнання нерухомого майна спадковим майном та визнання права власності в порядку спадкування за законом»,

встановив:

1.Позиція ОСОБА_1 .

20.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 , 3-іх осіб без самостійних вимог Територіальної громади м. Дніпродзержинська в особі Дніпродзержинської міської ради, Дніпродзержинської філфї «Придніпровської товарної біржі», Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Реєстраційної сліжби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яким заявила позовні вимоги:

- визнати спадковим майном після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. у тому числі, яка належала їм на підставі договору купівлі-продажу № 639 від 02 листопада 1998 року укладеного Дніпродзержинською філією «Придніпровської товарної біржі»;

- визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в цілому, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. у тому числі, з подальшою реєстрацією у відповідних органах державної реєстрації нерухомого майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що вона ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сміла Черкаської області, в графі мати записано ОСОБА_8 , в графі батько стоїть прочерк, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане ІНФОРМАЦІЯ_4 ЗАГС м. Сміла Черкаської області, та актовим записом № 527, зробленим 23 вересня 1959 року у книзі записів громадянського стану про народження.

24 грудня 1977 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, яке видане 24.12.1977 року Палацом Щастя м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та актовим записом № 1785, зробленим 24.12.1977 року у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу.

17 травня 1984 року шлюб укладений 24 грудня 1977 року між мною та ОСОБА_9 було розірвано, після розірвання шлюбу, я залишила післяшлюбне прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видано відділом ЗАГС Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська та актовим записом № 436, зробленим в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу..

05 жовтня 1985 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, яке видане 05 жовтня 1985 року Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та актовим записом № 739, зробленим у книзі реєстрації актів про укладення.

22 березня 1986 року, її мати ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, яке видане 22.03.1986 року Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та актовим записом № 196, зробленим у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу.

02.11.1998 року моя мати ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з іншого боку, уклали у Дніпродзержинській філії «Придніпровської товарної біржі», договір № 639 купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. у тому числі.

За вищевказаним договором, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продали її матері ОСОБА_5 та її чоловікові ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. у тому числі, яка складається з двох кімнат, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначена у договорі квартира належала продавцям - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1994 року, яке було видане відділом обліку та розпорядження житлової площі виконкому, згідно розпорядження від 01.08.1994р. № 02928 та зареєстрованого в Дніпродзержинському ОКП БТІ в реєстровій книзі 119 під №21043. Згідно із договором купівлі - продажу, вищевказана квартира була продана за 6138,00грн., які продавці отримали від моєї матері та її чоловіка, як від покупців після підписання договору. Згідно з п. 9 договору купівлі - продажу нерухомості та відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України, угода підлягала реєстрації у Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування Об`єкта Нерухомості. При укладенні договору моїй матері та її чоловікові було роз`яснено, що договір має законну силу, не потребує подальшої реєстрації в нотаріальній конторі. В самому договорі було вказано, що у відповідності до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про Товарну Біржу», цей договір зареєстровано на Дніпродзержинському філіалі «Придніпровської товарної біржі» за реєстраційним № 639 від 02 листопада 1998 року, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири.

04 листопада 1998 року мати позивача ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 зареєстрували договір № 639 купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. у тому числі, в Дніпродзержинському ОКП БТІ в реєстровій книзі 119 під № 21043, про що на самому договорі № 639 було зроблено відповідний реєстровий напис та видано 26.10.1198р. технічний паспорт на квартиру, де власниками зазначені моя мати ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивачки ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 21.02.2008 року Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та актовим записом № 302, зробленим у книзі реєстрації смертей. З метою отримання свідоцтва про право спадщини за законом після померлої матері, позивач та її чоловік ОСОБА_6 звернулися до Першої дніпродзержинської держаної нотаріальної контори, була зареєстрована спадкова справа №45225062 (номер у нотаріуса 590/2008), але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що договір № 639 купівлі продажу нерухомого майна виданий 02.11.1998 року Дніпродзержинською філією «Придніпровської товарної біржі», вважається недійсним та з тим, що не визначені частки спільної сумісної власності, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано, відповідно до чинного законодавства України звернутися до суду для вирішення питання по суті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік її матері, ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 04.01.2011 року Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та актовим записом № 06, зробленим у книзі реєстрації смертей.

У зв`язку з тим, що після смерті матері позивача та її чоловіка залишились спадкоємцями, як зазначає позивач та відповідач, який відмовився від спадщини на її користь, та у зв`язку з відмовою у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва про права на спадщину, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з цим позовом.

А тому, посилаючись на приписи ст.ст. 16, 8, 392, 1222, 1261 ЦК України, позовні вимоги прохає задовольнити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 та його право на спадкування, ОСОБА_1 подані пояснення по справі, згідно до яких зазначено, що про розгляд справи відповідач ОСОБА_2 був обізнаний з самого початку, за життя батьків він був забезпечений житлом, спочатку квартирою яка була його власністю, потім будинком із землею, та жодних суперечок не мав щодо права позивача на квартиру яка залишилися після матері. Та що наявна письмова розписка ОСОБА_2 у відмові від спадкування спадщини яка відкрилася після померлих батьків, що останній був обізнаний про поданий нею позов до суду, так як разом вони долучали копії паспорту до справи.

А тому заявляє про застосування наслідків спливу строку на звернення із вимогами щодо спадщини відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 91-94, 137-139).

2.Позиція ОСОБА_2 .

25.02.2020 року ОСОБА_2 подано зустрічний позов (а.с. 236-241), а саме цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Кам`янська держав нотаріальна контора, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсія Костянтинівна, Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Придніпровська товарна біржа; ОКП «Дніпродзержинське БТІ»; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про визнання нерухомого майна спадковим майном та визнання права власності в порядку спадкування за законом», згідно до якого заявлено наступні позовні вимоги:

1. Визнати спадковим майном ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. (до перейменування Дніпродзержинськ) в рівних частках;

2. Визнати спадковим майном ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 зазначено, що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які придбали квартиру АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпродзержинськ) на підставі договору купівлі-продажу №639 від 02.11.1998 року, зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі. Всі умови договору купівлі-продажу квартири, сторонами виконані, батьками була сплачена вартість квартири, а продавцями передана квартира. Зазначений договір був зареєстрований 04.11.1998 року у Дніпродзержинському БТІ, згідно п. 9 зазначеного Договору, відповідно до ст.227 ЦК України, що також підтверджено відповіддю від 18.04.2019 року ОКП «Дніпродзержинське БТІ».

З наведеного вбачається, що, домовившись щодо всіх істотних умов договору та здійснивши повне виконання умов договору, сторонами зазначений договір нотаріально посвідчено не було, так як на момент його укладання, відповідно до ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу» вказаний договір нотаріальному посвідченню не підлягав.

На момент звернення до суду, нотаріальне посвідчення вказаного договору неможливо, оскільки сторони договору - Покупці: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли.

Враховуючи вказані обставини та той факт, що Покупці, як було зазначено вище померли, а ОСОБА_2 , як спадкоємець останніх вимушений просити суд визнати спадковим майном ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м. (до перейменування Дніпродзержинськ) в рівних частках.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд визнати спадковим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_14 квартири в рівних частках, керуючись ст. 370 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник вказаної квартири ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 21 лютого 2008 року, актовий запис № 302.

Після смерті матері позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 , була відкрита спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпродзержинськ).

06 серпня 2008 року до Верхньодніпровської державною нотаріальної контори, виконуючої обов`язки Першої дніпродзержинської нотаріальної контори звернулись з заявами про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 :

-чоловік ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини від 06 серпня 2008 року за № 839;

-донька ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини від 06 серпня 2008 року за № 838.

Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою, виконуючою обов`язки Першої дніпродзержинської нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 590/2008 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 45225062.

ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 так як на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, а відповідно і не прийняв спадщину після смерті матері.

А тому ним не оспорюється факт прийняття як ОСОБА_6 так і ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 23).

Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не було отримано ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 співвласник вказаної квартири ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинською міського управління юстиції Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року, актовий запис № 06.

Після смерті батька позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_6 , була відкрита спадщина, до складу якої увійшла 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпродзержинськ).

ОСОБА_2 є спадкоємцем спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , оскільки є сином спадкодавця, що підтверджується наступними документами:

- свідоцтвом про встановлення батьківства, виданим 14 січня 1970 року, у якому вказано, що ОСОБА_6 визнаний батьком дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданим 14 січня 1970 року, у якому в графі батько зазначений - ОСОБА_6 .

Інших спадкоємців спадкового майна ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 окрім позивача за зустрічним позовом не має.

17 червня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсії Костянтинівни із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_6 .

Заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не подавав.

12 липня 2019 року, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування відмови у видачі спадкоємцю ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було зазначено, що правовстановлюючий документ на квартиру, ОСОБА_1 утримується, умисно чи безпідставно нотаріусу не відомо, на вимоги з`явитись до нотаріуса, в усному та письмовому порядку, не реагує.

Також ОСОБА_1 спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 НЕ приймала, оскільки не мала права на спадкування за законом жодної черги, згідно ЦК України (не була ані донькою спадкодавця, ані будь-якою іншою особою, що має право на спадкування, визначеною ЦК України або рішенням суду).

Враховуючи вказані обставини, оскільки ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 був власником 1/2 частки квартири згідно договору та був власником 1/4 частки квартири по спадщині після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_2 вимушений просити суд визнати за ним право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпродзержинськ) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

3.Позиція 3-іх осіб.

Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» подано клопотання про проведення розгляду за їх відсутності (а.с. 65).

Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою подано клопотання про проведення розгляду за їх відсутності (а.с. 66, 119, 183, 231).

Кам`янською міською радою подано клопотання про проведення розгляду за їх відсутності (а.с. 67).

Приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. подано заяву про проведення розгляду справи за її відсутності (т. 2 а.с. 65, 77).

Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» подало заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності (т. 2 а.с. 71)

Інші сторони, будучи належним чином обізнані про дату, час та місце судового розгляду, про наявність спору, своїми правами не скористалися, заяв та клопотань не подали.

4.Заяви, клопотання, процесуальні питання.

20.11.2013 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Рички С.О. відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 , в порядку загального позовного провадження.

30.12.2013 року позивачем подана заява про проведення судового розгляду за її відсутності (а.с. 30).

30.12.2013 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено Заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені. (а.с. 34-35).

15.11.2019 року представником ОСОБА_2 , адвокатом Стребіж А.О. подано заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 41-44).

03.02.2020 року позивачкою подані пояснення до справи (а.с. 82-84).

18.02.2020 року ОСОБА_1 подала заяву про застосування наслідків спливу строку на звернення із вимогами щодо спадщини відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 91-94).

18.02.2020 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (головуючий суддя Нельга Д.В.), клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку, встановленого на подання заяви про перегляд заочного рішення - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заява ОСОБА_2 «Про перегляд заочного рішення» - задоволена. Заочне рішення, ухвалене 30.12.2013р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальна громада міста в особі Дніпродзержинської міської ради; Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі; ОКП «Дніпродзержинстке БТІ»; Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського МУЮ, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом» - скасоване та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 127-128).

30.07.2020 року представником ОСОБА_2 , адвокатом Стребіж А.О. подано клопотання про витребування доказів - нотаріальних справ після померлих ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 (а.с. 195-196)

05.08.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено заяву представника відповідача «Про забезпечення доказів». Витребовано з Першої кам`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребовано у приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсії Костянтинівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.09.2020 року отримано копію спадковою справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 214-230).

24.02.2020 року представником ОСОБА_2 подана заява про забезпечення позову (т. 2 а.с. 3-5).

25.06.2020 року представником ОСОБА_2 , адвокатом Стребіж А.О. подано клопотання про витребування доказів - копії спадкової справи після померлого ОСОБА_6

26.08.2020 року отримано копію спадковою справи після смерті ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 23-58).

01.12.2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до провадження із об`єднанням з первісним позовом ОСОБА_1 у одне провадження.

03.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

5.Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, згідно до свідоцтво про народження виданого Баглійським районним РАГС м. Дніпродзержинська від 07.05.1964 року актовий запис № 321, є сином ОСОБА_8 , батько ОСОБА_6 (а.с. 11, 48).

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Сміла Черкаської області, згідно до свідоцтва виданого м. Сміла ЗАГС Черкаської області від 01 вересня 1961 року, актовий запис № 527, є донькою ОСОБА_8 , графа батько - зазначено ОСОБА_1 (а.с. 12).

Позивачка ОСОБА_1 , за життя змінювала прізвище:

-24 грудня 1977 року уклав шлюб із ОСОБА_9 , змінив дошлюбне прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого Будинком Щастя м. Дніпродзержинськ актовий запис № 1785 від 24.12.1977 року (а.с. 13);

-05 жовтня 1985 року уклала шлюб з ОСОБА_11 , змінив прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, видане 05 жовтня 1985 року Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 739 (а.с. 15).

Мати позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка м. Сміла Черкаської області, уклала шлюб 22 березня 1986 року із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженцем села Борки Любашевського району Волинської області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, який зареєстрований Дніпровським відділом РАГС м. Дніпродзержинська 22 березня 1986 року актовий запис № 196 (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, смерть якої зареєстрована Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 302 від 21 лютого 2008 року (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, смерть якого зареєстрована Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 06 від 04 січня 2011 року (а.с. 24).

Щодо права власності на квартиру.

02.11.1998 року на Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі між ОСОБА_3 , проживає за адресою Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Олександропіль, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10 серпня 1979 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та ОСОБА_4 , яка проживає АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 10 серпня 1979 року ОВ Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, діючими як продавці, та ОСОБА_6 , проживаючий за адресою АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 04 січня 1980 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19 травня 1986 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_6 і ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований 02.11.1998 року на Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі за № 639, та у Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року (а.с. 17).

Проведення реєстрації на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1998 року № 639, зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі, підтверджено відповіддю Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 421 від 18.04.2019 року (а.с. 59).

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини відкритої після смерті її матері ОСОБА_5 , від 06 лютого 2008 року (спадкова справа № 590/2008) -а.с. 53.

Також ОСОБА_6 06.08.2008 року звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_5 (а.с. 54).

Постановою державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянського Ю.М. без дати та номеру, за наслідком розгляду заяви від 07.02.2008 року ОСОБА_6 , який проживає у квартирі АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , яка проживає у АДРЕСА_6 , було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна виданого товарною біржею «Придніпровська» від 02 листопада 1998 рок за № 639 в зв`язку з тим, що вищезазначений договір вважається недійсним, т.я. не дотримана згідно з чинним законодавством обов`язкова нотаріальна форма та у зв`язку з тим, що не визначені частки спільної сумісної власності (а.с. 23)..

Свою позицію ОСОБА_1 обґрунтовує наступним:

- заявою ОСОБА_2 про відмову від спадщини яка залишилася після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь своєї сестри ОСОБА_1 (а.с. 87, 97);

- розписками ОСОБА_2 на отримання від ОСОБА_1 грошей за період з 01.02.2013 року по грудень 2018 року (а.с. 88-89);

- що ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_7 від 14.11.2013 року (а.с. 95-96);

- що позивачка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_8 , в період з 21.06.1977 року по 19.11.1985 року (а.с. 99).

ОСОБА_2 , звернувся із заявою про прийняття спадщини відкритої після смерті батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Постановою приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. від 12 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачи свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав не посвідчення нотаріально договору купівлі-продажу квартири від 02.11.1998 року зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі, за № 639, на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу». Не включення у спадкоємці після померлої ОСОБА_5 , сина ОСОБА_2 , в межах спадкової справи № 590/2008 від 06.08.2008 року (а.с. 49). Позивачем нотаріусу не надається оригінал договору. Що підлягає вирішенню в судовому порядку.

Зі свого боку ОСОБА_1 подала заяву про застосування наслідків спливу строку на звернення із вимогами щодо прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 91-94, 130-132).

6.Норми права застосовані судом.

Відповідно до статті 42 Цивільного кодексу Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Згідно зі статтею 47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

Статтею 227 Цивільного кодексу Української РСР, визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України «Про нотаріат».

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 липня 1978 року № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13 та від 25 травня 1998 року № 15 роз`яснив, з яких підстав угода може бути визнана недійсною судом.

Відповідно до п.4 цієї постанови, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Таким чином, угоди щодо придбання на біржових торгах, об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в простій письмовій, а в разі потреби - в нотаріальній формі.

Ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, Української РСР, в редакції станом на 02 листопада 1998 рік.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Ч. 2 ст. 3 Закону України «Про власність», від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ в редакції станом на 02 листопада 1998 рік, - Майно може належати на праві спільної (часткової або сумісної) власності громадянам, юридичним особам і державам.

Ч. 3 ст. 2 Закону № 697-ХІІ - Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Ч. 2 ст. 12 Закону № 697-ХІІ- Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні

товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або

укладення інших угод, не заборонених законом.

Ч. 1 ст. 13 Закону № 697-ХІІ - Об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Ч. 1 ст. 1216 ЦК України, - Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1217 ЦК України, - Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 1 ст. 1218 ЦК України, - До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, - Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ч. 2 ст. 1220 ЦК України, - Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1226 ЦК України, - Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Ч. 2 ст. 1226 ЦК України, - Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Ч. 1 ст. 1261 ЦК України - У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

7.Мотиви та висновки прийнятого судового рішення.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р., що набрав чинності з 01 січня 2004 року, встановлено, що цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за Законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін було досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991, згідно ч.2 якої угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених в законі.

Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Судом встановлено, що в 02 листопада 1998 році ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , придбали квартиру АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпродзержинськ) на підставі договору купівлі-продажу №639 від 02.11.1998 року, зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі.

Так, згідно до посвідченого договору від 02.11.1998 року на Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі між ОСОБА_3 , проживає за адресою Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Олександропіль, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10 серпня 1979 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та ОСОБА_4 , яка проживає АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 10 серпня 1979 року ОВ Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, діючими як продавці, та ОСОБА_6 , проживаючий за адресою АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 04 січня 1980 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19 травня 1986 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_6 і ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований 02.11.1998 року на Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі за № 639, та у Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року (а.с. 17).

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснили реєстрацію своїх прав на квартиру АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи по суті, підтверджено реєстрація прав власності за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1998 року № 639, зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі, згідно до відповідді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 421 від 18.04.2019 року (а.с. 59).

З час набуття таких прав на спірну квартиру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 постійно проживали у спірній квартирі, по час своєї смерті, та їх право на зазначену квартиру не оспорювалося жодною особою.

Таким чином, судом встановлено що за умовами договору купівлі-продажу спірної квартири, сторонами договору були досягнуті всі істотні умови договору, які в подальшому були виконані.

Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був, тому як відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», у редакції закону який діяв на час його укладання (реєстрації), - угоди, зареєстровані на біржі не підлягали нотаріальному посвідченню.

Окрім того, надалі, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про врегулювання сплати державного мита при відчуженні об`єктів нерухомого майна» №1030 від 13.08.1996 року було визначено «будь-які угоди про відчуження об`єктів нерухомого майна, укладені на біржах, в агентствах нерухомості тощо, прирівнюються до нотаріального посвідчення цих договорів».

Разом з тим, положення ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяли на момент укладання договору, передбачали обов`язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу.

Водночас, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК УРСР, яка діяла під час укладання спірного правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

На час розгляду справи позивачі позбавлені можливості оформити в установленому законом порядку право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки договір купівлі-продажу квартири було оформлено в 1998 році з порушенням вимог закону в частині нотаріального посвідчення угоди, а нині така можливість відсутня із-за смерті спадкодавцев, як сторони за договором. За вказаних обставин, відповідно до положень ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка м. Сміла Черкаської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженцем села Борки Любашевського району Волинської області, за своє життя були подружжям, шлюб між ними був укладений 22 березня 1986 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, який зареєстрований Дніпровським відділом РАГС м. Дніпродзержинська 22 березня 1986 року актовий запис № 196 (а.с. 16).

Тобто на час набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , сторони діяли та були подружжям.

А тому згідно до приписів ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, Української РСР, в редакції станом на 02 листопада 1998 року, Закону України «Про власність», від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ в редакції станом на 02 листопада 1998 рік, спірна квартира АДРЕСА_1 , була спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а їх частки були рівними.

Таким чином, судом встановлено, та жодною стороною не спростовується, що за життя частка у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 дорівнювала 1/2 частці, як рівної частки у праві спільної сумісної власності подружжя.

А тому враховуючи що на час смерті як ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовий статус спірної квартири не змінювався, що підтверджено довідкою Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 421 від 18.04.2019 року (а.с. 59), а тому 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на час її смерті, є складової спадщини яка відкрилася після її смерті.

Ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як встановлено судом, на час смерті ОСОБА_5 , до кола спадкоємців входили чоловік ОСОБА_6 , який на час смерті останньої був живий, донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 ..

Які згідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, віднесені до спадкоємців першої черги.

Як вбачається зі змісту копії спадкової справи № 590/2008, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , померла за своє життя заповіту не складала, а тому при вирішенні права на спадкування, необхідним підлягають застосуванню норми права щодо спадкування за законом, та з врахуванням того, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України).

А тому враховуючи що 06 серпня 2008 року до Верхньодніпровської державною нотаріальної контори, виконуючої обов`язки Першої дніпродзержинської нотаріальної контори звернулись з заявами про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 : лише чоловік ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини від 06 серпня 2008 року за № 839; і донька ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини від 06 серпня 2008 року за № 838.

Щодо ОСОБА_2 , як сина померлої спадкодавеці, то останній не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 .

На підставі зазначеного, судом встановлено, що фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5 , частки який у спадковому майні померлої на 1/2 частину кватири АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/4 за кожним.

В той же час, своє право на спадщину ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_6 , за своє життя, належним чином не оформили, так як Постановою державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянського Ю.М. без дати та номеру, за наслідком розгляду заяви від 07.02.2008 року ОСОБА_6 , який проживає у квартирі АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , яка проживає у АДРЕСА_6 , було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна виданого товарною біржею «Придніпровська» від 02 листопада 1998 рок за № 639 в зв`язку з тим, що вищезазначений договір вважається недійсним, т.я. не дотримана згідно з чинним законодавством обов`язкова нотаріальна форма та у зв`язку з тим, що не визначені частки спільної сумісної власності (а.с. 23)..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинською міського управління юстиції Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року, актовий запис № 06.

Після смерті батька позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_6 , подав заяву про прийняття спадщини яка відкрилася після смерті батька, на підставі чого приватним нотаріусом Татарець Т.К. Кам`янського міського нотаріального округу була заведена спадкова справа № 10/2011 (т. 2 а.с. 24-58),зі змісту якої вбачається встановленим що на час своєї смерті померлий ОСОБА_6 проживав сам, та у коло спадкоємців померлого входить лише син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про встановлення батьківства, виданим 14 січня 1970 року, у якому вказано, що ОСОБА_6 визнаний батьком дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданим 14 січня 1970 року, у якому в графі батько зазначений - ОСОБА_6 .

Також як встановлено з копії спадкової справи, за своє життя ОСОБА_6 заповіт не складав, а тому при вирішенні питання щодо права на спадкування також застосовуються приписи закону щодо спадкування за законом.

Посилання ОСОБА_1 та надання ксерокопій заяв від імені ОСОБА_2 про відмову від спадкування, не узгоджуються та повністю спростовуються матеріалами цивільної справи та копією спадкової справи відкритої після смерті батька ОСОБА_6 , які не містять жодної заяви від імені ОСОБА_2 , яка б була оформлена та подана ним в передбаченому законом порядку про відмову від прийняття спадщини відкритої після смерті батька ОСОБА_6 ..

На підставі зазначеного, судом встановлено, що заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 , в тому числі ОСОБА_2 не подавав.

Щодо права ОСОБА_1 на спадкування спадщини відкритої після смерті ОСОБА_6 , то судом встановлено що жодної підстави для такого спадкування ОСОБА_1 не має, так як не віднесена до жодної черги спадкування за законом в порядку визначеному ст. 1258-1266

12 липня 2019 року, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав не посвідчення нотаріально договору купівлі-продажу квартири, не вирішення питання про спадкування та отримання свідоцтва після померлої ОСОБА_5 , та неможливості отримання правовстановлюючого документу на квартиру, від ОСОБА_1 .

Так, згідно до ч. 1 ст. 1260 ЦК України, у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням.

Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, - Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу спадщини на момент її відкриття входило:

-право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набута нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Яка була фактична прийнята та дорівнює по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1 , за кожним із спадкоємцем - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , як спадкового майна, але не оформлена в передбаченому законом порядку.

Враховуючи що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, а своє право власності на 1/4 частину спірної квартиру, як спадщину відкриту та прийняту ним після смерті дружини ОСОБА_5 , на час своєї смерті не оформив, тобто в передбаченому законом порядку не набув права власності на зазначену частку, то і спадкоємець після його смерті також не набуває права власності у порядку спадкування, так як до нього переходить лише право на спадщину, яке підлягає оформленню в порядку спадкування прав на її оформлення.

Таким чином, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на квартиру, в порядку спадкування.

Згідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц, відсутність у ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 не є перешкодою для реалізації ОСОБА_2 права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті

спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

А тому, на час смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу спадщини на момент її відкриття входило:

-право власності ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набуте ним на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року;

-право на спадкування (оформлення спадщини) на 1/2 частку від спадщини відкритої на час смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яку входить право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набуте нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Щодо вимог сторін про визнання за ними прав власності в порядку спадкування, то суд керується наступним.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому враховуючи зазначені обставини які були перешкодою в оформлені таких прав як дійсність договору та визначення часток співвласників спадкового майна, усунуті при розгляд справи, а інших підстав для здійснення спадкування не встановлено, то в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними прав власності на спірну квартиру, задоволенню не підлягають, та передбачають їх вирішення шляхом проведення нотаріальних дій, в передбаченому законом порядку.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Так, позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються прав спадкування на спірну з ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , але з підстав прав на спадкування після померлого батька - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_2 , діючи як спадкоємець звернувся 17 червня 2011 року до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсії Костянтинівни із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_6 , тобто у передбачений строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

За його заявою була заведена спадкова справа, з якої вбачається що жодної заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини після померлого батька ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 , не подавав.

12 липня 2019 року, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Так, ч. 1 ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч. 1 ст. 253 ЦК України - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто саме з 12 липня 2019 року у ОСОБА_2 виникло право на звернення із позовом, так як лише 12 липня 2019 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_6 ..

Згідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , діючи як відповідач, будучи обізнаним про те що 12 липня 2019 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, пред`явив зустрічний позов 24 лютого 2020 року, тобто у строк який узгоджується із приписами ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 257 ЦК України.

А тому ОСОБА_2 з врахуванням предмету спору за його позовом, жодним чином не пропустив строк позовної давності, що виключає підстави для застосування наслідків його пропуску, на підставі чого заява ОСОБА_1 про застосування наслідків пропуску ОСОБА_2 строку звернення із позовом, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за об`єктом нерухомого майна - реєстраційний номер 04, - квартира АДРЕСА_1 , 20.02.2014 року внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 11200735 від 26.02.2014 року ОСОБА_18 Дніпродзержинським міським управлінням юстиції, згідно до якого проведено номер запису про право власності 4791737, а саме за ОСОБА_1 вцілому, на підставі Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10440/13 від 30.12.2013 року (т. 2 а.с. 7).

В той же час, 18.02.2020 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (головуючий суддя Нельга Д.В.), клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку, встановленого на подання заяви про перегляд заочного рішення - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заява ОСОБА_2 «Про перегляд заочного рішення» - задоволена. Заочне рішення, ухвалене 30.12.2013р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальна громада міста в особі Дніпродзержинської міської ради; Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі; ОКП «Дніпродзержинстке БТІ»; Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського МУЮ, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом» - скасоване та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 127-128).

Але на час ухвалення відповідного рішення про скасування заочного рішення, матеріали цивільної справи не містили даних про відповідну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - спірну квартиру за ОСОБА_1 ..

А тому приймаючи до уваги, що Заочне Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10440/13 від 30.12.2013 року, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2020 року, скасовано, та ухвала набула законної сили, що фактично підтверджує на час вирішення спору вісутність підстав обліку права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 ..

А тому при прийнятті судового рішення необхідним є врахування вимог п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, необхідним є припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства - права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 04, 20.02.2014 року внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 11200735 від 26.02.2014 року ОСОБА_18 Дніпродзержинським міським управлінням юстиції, згідно до якого проведено номер запису про право власності 4791737, на підставі Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10440/13 від 30.12.2013 року, яке скасовано Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2020 року.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

8.Судові витрати.

ОСОБА_1 при зверненні із позовом сплачено судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с. 1).

ОСОБА_2 при зверненні із зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень (а.с. 235), при зверненні із заявою про забезпечення позову у розмірі 420,40 гривень (т. 2 а.с. 6).

Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, і те що позовні вимоги сторін задовольняються частково, а тому понесені судові витрати залишаються за кожною стороною.

9.Забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2020 року (справа № 208/1294/20 провадження № 2-з/208/51/20) заява представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 «Про забезпечення позову» - задоволена. Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Заборонено відповідачу та будь-яким третім особам будь-яке відчуження та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном.

Так, згідно до ч. 1 ст.158 ЦПК України, Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що метою забезпечення позову були необхідність збереження майна, та захисту майнових прав сторін, до розгляду справи по суті, а тому з метою реалізації прав сторін на спірне майно, та його оформлення, необхідним є скасування застосованих заходів.

Ч. 5 ст. 158 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Первісний позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно», - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Кам`янська держав нотаріальна контора, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсія Костянтинівна, Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Придніпровська товарна біржа; ОКП «Дніпродзержинське БТІ»; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про визнання нерухомого майна спадковим майном та визнання права власності в порядку спадкування за законом», - задовольнити частково.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 02 листопада 1998 року у Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, зареєстрований за № 639 від 02 листопада 1998 року, між ОСОБА_3 , який проживає за адресою Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Олександропіль, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10 серпня 1979 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та ОСОБА_4 , яка проживає АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 10 серпня 1979 року ОВ Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, діючими як продавці, та ОСОБА_6 , проживаючим за адресою АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 04 січня 1980 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, і ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19 травня 1986 року ОВД Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, згідно до якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_6 і ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із 2-х (двох) кімнат, загальною площею 41,6 кв.м., житлової площею 26,8 кв.м; право власності на яку зареєстроване Дніпродзержинським Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року, - визнати дійсним.

Встановити що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , є рівними, та становлять по 1/2 частці, за кожним.

Встановити, що до складу спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , на час її відкриття, входить:

-право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набута нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , - 1/2 частки від складу спадщини, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її відкриття, яка складається із права власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набута нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Встановити факт прийняття, за життя ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 1/2 частки від складу спадщини, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її відкриття, яка складається із права власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набута нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Встановити, що до складу спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , на час її відкриття, входить:

-право власності ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набуте ним на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року;

-право на спадкування (оформлення спадщини) на 1/2 частку від спадщини відкритої на час смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яку входить право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права спільної сумісної власності, набуте нею на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.11.1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі за № 639, та зареєстрованого у Дніпродзержинському Бюро технічної інвентаризації за № 21043, у книзі № 119, від 04.11.1998 року.

Припинити речове право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 04, - зареєстроване за рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 11200735 від 26.02.2014 року реєстратором Івашиною Анатолієм Андрійовичем Дніпродзержинським міським управлінням юстиції, згідно до якого проведено номер запису про право власності 4791737, на підставі Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10440/13 від 30.12.2013 року, яке скасовано Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2020 року, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Заходи забезпечення позову, застосовані Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2020 року (справа № 208/1294/20 провадження № 2-з/208/51/20) у виді накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та заборони ОСОБА_1 та будь-яким третім особам будь-яке відчуження та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном, - скасувати.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка м. Смєла Черкаської області, м. Кам`янське, РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 .

Відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_9 .

Суддя Івченко Т. П.