Справа № 473/3588/21
УХВАЛА

іменем України

"18" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

в жовтні 2021 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування скарги зазначено, що в рамках виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 , як поручителя ОСОБА_2 , на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором було накладено арешт на нерухоме майно, що належить заявниці, на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2011 року, ВП № 29760441, реєстраційний номер обтяження: 11954074, а також постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2014 року, ВП № 44495291, реєстраційний номер обтяження: 6809522 (спеціальний розділ). Виконавчі провадження щодо стягнення з заявниці на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором у провадженні державних (приватних) виконавців не перебувають.

Разом з тим, згідно постанови державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.04.2019 року виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» у розмірі 141 097 грн. 64 коп. закінчено в зв`язку зі сплатою боргу боржником у повному обсязі ( п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження») з зазначенням в постанові державного виконавця про припинення чинності арешту майна боржника, але в цій частині постанова не виконана.

Посилаючись на викладене, а також на повне виконання рішення суду, на підставі якого були видані виконавчі листи, що перебували на примусовому виконанні, заявниця ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги за її відсутності, скаргу підтримала.

Представник Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що в провадженні Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 58653203, відкрите 19.03.2019 року на підставі виконавчого листа № 2-1756/2009, виданого 01.04.2010 року Апеляційним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного боржника, на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» боргу в розмірі 141 097 грн. 64 коп.

Згідно постанови державного виконавця від 19.02.2020 року обумовлене виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне виконання рішення суду в повному обсязі солідарним боржником ОСОБА_2 ).

Також з матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції раніше перебували виконавчі провадження № 29760441, № 44495291 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» вищевказаного боргу (завершені).

В рамках вказаних проваджень накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2011 року, ВП № 29760441, реєстраційний номер обтяження: 11954074, а також постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2014 року, ВП № 44495291, реєстраційний номер обтяження: 6809522 (спеціальний розділ).

Так, примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 52, ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час накладення арештів) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час завершення виконавчих проваджень, в рамках яких були накладені арешти) закінчення виконавчого провадження тягне за собою певні правові наслідки. За загальним правилом, як наслідок закінчення виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. До певних виключень є направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження на підставі рішення суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також у випадку стягнення виконавчого збору та витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню передбачені ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на час завершення виконавчих проваджень, в рамках яких були накладені арешти). Вказана стаття містить вичерпний перелік підстав для вчинення відповідної процесуальної дії державного виконавця.

При цьому, закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу є різними процесуальними діями з різними наслідками їх застосування. Зокрема, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом встановлених вказаним законом строків. Повернення виконавчого документа не є закінченням виконавчого провадження.

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час закінчення виконавчого провадження») разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з викладеного, виконання одного і того самого виконавчого документа в незалежності від кількості випадків його пред`явлення до виконання має сприйматися як єдине виконавче провадження, на відміну від виконання різних виконавчих документів, де боржником є одна і та сама особа.

Як зазначалося вище, рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 01.04.2010 року про стягнення на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та солідарних боржників виконано в повному обсязі, в тому числі сплачені витрати виконавчого провадження, виконавчий збір.

Отже, за встановлених обставин, скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 449-451, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неприйняття рішення про скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2011 року, ВП № 29760441, реєстраційний номер обтяження: 11954074; постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2014 року, ВП № 44495291, реєстраційний номер обтяження: 6809522 (спеціальний розділ).

Зобов`язати відповідальну посадову особу Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що накладений:

-постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2011 року, ВП № 29760441, реєстраційний номер обтяження: 11954074,

-постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2014 року, ВП № 44495291, реєстраційний номер обтяження: 6809522 (спеціальний розділ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Л.В.Лузан