Провадження № 4-с/761/300/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Горбань К.О.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Савчука К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павлівський» на дії/бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСББ «Павлівський» (далі по тексту - скаржник) звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. щодо повернення ОСББ «Павлівський» 13.07.2021 року без виконання виконавчого листа по справі № 761/47014/19 (провадження № 2/761/3356/2020), виданого Шевченківським районним судом м. Києва 29.09.2020 року та зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розпочати примусове виконання рішенням на підставі вказаного виконавчого листа.

Скаргу мотивовано тим, що у грудні 2019 року ОСББ «Павлівський» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території. 20.12.2019 року ОСОБА_2 сплатив заборгованість. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року закрито провадження у справі за позовною заявою ОСББ «Павлівський» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Павлівський» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300 грн. Шевченківським районним судом м. Києва 29.09.2020 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСББ «Павлівський» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3300 грн.

28.07.2021 року скаржник отримав поштою повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.07.2021 р., складене головним державним виконавцем Савчуком К.П.

Скаржник вважає посилання ОСОБА_3 на необхідність зазначення дати народження боржника-фізичної особи у виконавчому листі необґрунтованою вимогою, оскільки стягувач самостійно не може дізнатися про дату народження боржника, його реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта. Такі відомості є персональними даними боржника і охороняються законом від сторонніх осіб, як конфіденційна інформація. Натомість державний виконавець має повноваження отримати ці відомості про боржника шляхом витребування від податкового органу чи державного реєстратора.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 28.09.2021 року.

09.09.2021 на адресу суду від Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савчука К.П. надійшов відзив на скаргу, у якому виконавцем зазначено, що відповідно до положень статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) регламентовано обов`язкові вимоги до виконавчого документа та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання. Зокрема до обов`язком вимог віднесено, дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону виконавцем було повернуто виконавчий документа стягувачу, оскільки у ньому не вказано дату народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Враховуючи викладене, просив суд відмовити скаржнику у задоволенні скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечив та просив у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, матеріли виконавчого провадження, суд прийшов до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року закрито провадження у справі за позовною заявою ОСББ «Павлівський» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Павлівський» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300 грн.

Шевченківським районним судом м. Києва 29.09.2020 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСББ «Павлівський» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3300 грн.

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савчука К.П. від 13.07.2021 року, на підставі п. 6 ч. 4 Закон, повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Повідомлення про повернення виконавчого документа обґрунтовано тим, що у виконавчому документі не вказано дати народження боржника - фізичної особи; реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-32698 св 18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Таким чином відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника та реєстраційного номеру облікової картки платника податків не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Павловича щодо повернення Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Павлівський» 13.07.2021 року без виконання виконавчого листа є неправомірними, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст.4, 76-82, 258 - 261, 268, 447 - 453 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павлівський» на дії/бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Павловича щодо повернення Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Павлівський» 13.07.2021 року без виконання виконавчого листа по справі № 761/47014/19 (провадження № 2/761/3356/2020) та зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розпочати примусове виконання рішення на підставі вказаного виконавчого листа.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено 18.10.2021 року