ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1019/21 Номер провадження 22-ц/814/2321/21Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Дряниця Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк»

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2021 року, постановлене суддею Парахіною Є.В. (повний текст складено 11 серпня 2021 року),

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

29.04.2021 АТ «Універсал Банк» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 07.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг «Monobank», у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . З підстав неналежного виконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами договору про надання банківських послуг «Monobank», просить стягнути із позичальника на користь банку заборгованість станом на 21.12.2020 у розмірі 23 703,16 грн., що складається із: 11 997,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11 706,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 06.08.2021 позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 11 997,01 грн. та 1 148,92 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1 012,27 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає виключно заборгованість за тілом кредиту в розмірі, визначеному позивачем у позовній заяві, та який узгоджується із розрахунком відповідача; у задоволенні вимог позову про стягнення пені та комісії - відмовлено, за безпідставністю та відсутністю належних доказів наявності договірних правовідносин між банком та ОСОБА_1 щодо їх нарахування та сплати.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Просить відмовити у стягненні правничих витрат, понесених відповідачем за безпідставністю та недоведеністю.

Доводить, що між сторонами, у визначеній законом формі, погоджено усі істотні умови зобов`язання, у тому числі, в частині процентної ставки, пені та комісії, адже відповідач, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, був ознайомлений, розумів та погодився із Умовами та Тарифами, отримавши їх примірник під час активації картки у мобільному додатку«Monobank».

Зазначає, що відповідач, ввівши ОТР-пароль, який попередньо був надісланий банком на вказаний ним мобільний номер телефону НОМЕР_2 , повідомив банк про свою згоду із умовами надання банківських послуг та підписав анкету-заяву, яка містить положення про його ознайомлення із указаними документами та згоду із ними.

Крім того, при консультуванні із працівником банку, останній надав відповідачу скан-копію анкети-заяви, підписаної між сторонами, а також актуальні тарифи у конверті разом із карткою та посиланням на офіційний сайт банку https://www.monobank.ua/terms, за яким клієнт в будь-який зручний для нього час може ознайомитися з усіма редакціями умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», що за своїм змістом, також містять паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи.

Посилаючись на позицію Верховного Суду викладену у справах №754/17518/15-ц від 08.07.2020, №355/385/17 від 23.01.2019, вважає, що невиконання боржником умов договору, на які він погодився і ознайомився із ними в анкеті-заяві, матиме наслідком порушення фундаментального положення цивільного права України про обов`язковість договору.

Додатково повідомляє, що банк надсилає клієнтам інформаційні повідомлення про внесення змін до Умов та/або тарифів будь-якими обумовленими в договорі каналами дистанційної комунікації, зокрема, повідомлення в мобільному додатку та/або повідомлення в месенджерах та/або надсилання повідомлення на електронну пошту тощо (пп.7 п.4 Положення про додаткові вимоги до договорів про надання фінансових послуг, затверджених постановою Правління НБУ 22.01.2021 №7).

Доводить, що укладення між сторонами договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», а відсутність підпису позичальника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» - не свідчить про його неукладеність.

Звертає увагу, що відповідач висловив свою згоду із умовами кредитування та вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису, що виключає підстави застосування до спірних правовідносин позиції Великої Палати від 03.07.2019 та узгоджується із висновками Верхового Суду, сформованими у справі №404/502/18 від 23.03.2020.

Посилаючись на положення статей 76, 77, 79 ЦПК України доводить належність розрахунку заборгованості, як доказу, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, на які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за тілом кредиту, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

11.10.2021 до апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.06.2018 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank/Universal Bank, за змістом якої ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Проставлянням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою, він:

- погоджується із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови;

- підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;

- просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02А31Е2566947ВА27F787738F15EA45CA9AB472E9C17EC97F8E6540D263B847647, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису;

- підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису./а.с.7, 66/

07.06.2018 ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , тип рахунку: чорна картка, строком дії 05/24; сума кредитного ліміту - 15 000,00 грн., що підтверджується довідками АТ «Універсал Банк»./а.с.69, 71/

До анкети-заяви банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк», протокол №33 від 27.09.2017/а.с.8-19/, а також додатки: тарифи (8.1), паспорт споживчого кредиту («картка monobank» (8.2), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (8.3)./а.с.20-22/

Згідно розрахунку за договором №б/н від 07.06.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 22.12.2020 заборгованість клієнта становить: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 11 997,01 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 11 706,15 грн., а всього 23 703,16 грн./а.с.6/

У відзиві на позовну заяву від 29.06.2021 відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності згідно ст.ст.257, 258 ЦК України./а.с.44-51/

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним існування між сторонами у справі договірних зобов`язань, постановивши до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі, визначеному позивачем у позовній заяві, та який узгоджується із розрахунком відповідача. Підстави стягнення заборгованості за пенею та комісією відсутні, оскільки позивачем не доведено обізнаність позичальника із умовами кредитування в частині їх нарахування, у тому числі через додаток «monobank».

Відхиляючи клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, районний суд виходив із того, що позичальник періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргових зобов`язань перед позивачем, та які переривають перебіг позовної давності.

Питання розподілу судових витрат вирішено районним судом пропорційно задоволеним вимогам позову згідно ст.141 ЦПК України, включно із розміром правничих витрат, понесених відповідачем, який зменшено із 2 000,00 грн. до 1 012,27 грн.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).

На доведення факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 07.06.2018, яка містить власноручні підписи представника банку та позичальника ОСОБА_1 зі світлокопіями його паспорту та ІПН, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.

Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно статті третьої цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3,4,5,6,8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував викладені норми матеріального права та помилково не застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про електронну комерцію», якими вони врегульовані. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети до договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

Відтак висновок районного суду про те, що у справі відсутні докази погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання, зокрема у вигляді пені та комісії, не доведення банком, що саме ці, а не будь-які інші Умови та Правила розумів відповідач під час укладання договору, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України «Про електронну комерцію».

Вирішуючи питання стягнення заборгованості за пенею та комісією, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 258 ЦК України, для стягнення неустойки (штрафу, пені), застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 цього Кодексу).

Із матеріалів справи убачається, що при зверненні в суд із позовом у квітні 2021 року АТ «Універсал Банк» заявлено до стягнення заборгованість за пенею та комісією у розмірі 11 706,15 грн., нарахованою за період 07.06.2018 - 22.12.2020/а.с.6/; 29.06.2021 ОСОБА_1 заявлено про застосування строків позовної давності згідно ст.ст.257, 258 ЦК України./а.с.44-51/.

Враховуючи обґрунтованість вимог позову в частині нарахування до стягнення заборгованості за пенею та комісією, за клопотанням відповідача, колегія суддів вбачає підстави для застосування до цих вимог позовної давності строком в один рік.

З огляду на відсутність у розрахунку заборгованості нарахування пені за один рік до звернення в суд із позовом (з 29.04.2020 по 29.04.2021), а заявлена у позові до стягнення пеня та комісія в розмірі 11 706,15 грн. нарахована за період станом на 01.03.2020, що знаходиться за межами річного строку позовної давності, в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити за спливом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, однак з помилкових мотивів, тому оскаржене судове рішення в цій частині підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Згідно зі ст.141 ЦПК України підстави перерозподілу судових витрат - відсутні, а розмір витрат відповідача на правничу допомогу, постановлених до стягнення, відповідають вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п. 3,4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2021 року в частині відмови у стягненні пені та комісії змінити в частині мотивів відмови, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.10.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Ю.В. Дряниця