Справа 165/875/21
Провадження 2/165/364/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ушакова М.М.,

за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,-

встановив:

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював шахтарем понад 11 років, останнє місце роботи на ВП «Шахта №9» ДП «Волиньвугілля». 06 жовтня 2020 року в першу зміну в.о.головного енергетика Боцковкою В.В. йому, як підземному електрослюсару дільниці Енергетики, автоматики та водовідливу на відкачування води та обслуговування трьох насосів АКО-60 по 2 головному північному вентиляційному штреку, був виданий наряд. Пересуваючись по даній виробці, близько 09 години на ПК 30 він побачив, що стався вивал порід з покрівлі виробки, переходив через вивал, послизнувся на породі і впав на спину, відчувши сильний біль в області спини. Після цього він пішов до клітьового стволу, де зателефонував до диспетчера, повідомивши про отриману травму. Диспетчер дав дозвіл на виїзд з шахти і направив потерпілого в медпункт шахти, де йому надали першу допомогу і викликали РПГ ЛВ ВГРЗ. Це підтверджується доданою до заяви копією Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався від 06 жовтня 2020 року о 09.00 годині.

Зазначає, що після даної події перебував на лікарняному, що підтверджується доданими виписками із медичної карти, консультаційними висновками, заключеннями із кабінету комп`ютерної томографії. 11.01.2021 він був направлений на медико-експертну комісію. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 022291 від 19.01.2021 вбачається, що у нього 50 % втрати професійної працездатності, у зв`язку з чим він потребує медикаментозного забезпечення (амбулаторного та стаціонарного), ВМП, санаторно-курортного лікування згідно рішення ЛКК.

Вказує, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААБ № 693478 від 19.01.2021 внаслідок профзахворювання у нього третя група інвалідності, причиною якої є трудове каліцтво. Йому протипоказана важка фізична робота, в тому числі й в підземних умовах, у зв`язку з чим він в подальшому не міг займати свою посаду.

Вважає, що відповідач несе обов`язки щодо відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку із отриманням трудового каліцтва, лікувань у лікарнях місцевого, обласного значення. Крім того, він змушений постійно лікуватися та оздоровлюватися, а лікування є тривалим та дороговартісним. Внаслідок отриманої травми він став обмеженим у фізичних можливостях, що суттєво вплинуло на звичайний повсякденний спосіб життя. Таке становище потягло і додаткові витрати та зниження матеріального становища сім`ї, рівень доходів значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків. Зазначає, що на його утриманні є неповнолітній син, який навчається в 11-му класі і має намір після здачі ЗНО вступати до вищого навчального закладу.

Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 109450 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (50 відсотків) на розмір прожиткового мінімуму на день подачі позову, який складає 2189 гривень, із розрахунку 50% х 2189грн.= 109450 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові, просять їх задоволити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. У поданому відзиві просить позовні вимоги задоволити частково з підстав, наведених у ньому.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта №9» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах, зокрема підземним електрослюсарем дільниці Енергетики, автоматики та водовідливу на відкачування води та обслуговування трьох насосів АКО-60 по 2 головному північному вентиляційному штреку (а.с.7-8).

06.10.2020 в першу зміну в.о.головного енергетика Боцковкою В.В. позивачу був виданий наряд. Пересуваючись по виробці, близько 09 години на ПК 30 позивач побачив, що стався вивал порід з покрівлі виробки, переходив через вивал, послизнувся на породі і впав на спину, відчувши сильний біль в області спини. Після цього ОСОБА_1 пішов до клітьового стволу, де зателефонував до диспетчера, повідомивши про отриману травму. Диспетчер дав дозвіл на виїзд з шахти і направив потерпілого в медпункт шахти, де йому надали першу допомогу і викликали РПГ ЛВ ВГРЗ.

З копії акту від 12.10.2020 про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 06.10.2020 року о 09 год. 00 хв., встановлено, що причиною настання нещасного випадку з позивачем є невиконання вимог інструкції з ОП (а.с.9-11).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 022291 від 19.01.2021 вбачається, що у позивача 50 % втрати професійної працездатності, у зв`язку з чим він потребує медикаментозного забезпечення (амбулаторного та стаціонарного), ВМП, санаторно-курортного лікування згідно рішення ЛКК (а.с.20).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААБ № 693478 від 19.01.2021 внаслідок профзахворювання у ОСОБА_1 третя група інвалідності, причиною якої є трудове каліцтво (а.с.21).

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46, передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено в суді. відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у наступному.

ОСОБА_1 отримав виробничу травму, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 50% професійної працездатності.

Відтак, спричинена ОСОБА_1 моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві - професійним захворюванням, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність коштів на ДП «Волиньвугілля» та відсутності вини підприємства у заподіяні позивачу моральної шкоди, оскільки вони спростовані актами розслідування професійного захворювання, які досліджені судом.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 70000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав виробничу травму, йому протипоказана важка фізична робота у підземних умовах, визнаний особою з інвалідністю третьої групи. Тривалий час позивач перебував на лікуванні, що підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого Нововолинської ЦМЛ (а.с.14, 16).

Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а тому, виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 70000 грн. моральної шкоди.

З огляду на вищенаведене, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., та на користь позивача 2000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.27).

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля», , місцезнаходження: вул. Луцька, 1 м. Нововолинськ Волинської області, 45400, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (, місцезнаходження: вул. Луцька, 1 м. Нововолинськ Волинської області, 45400) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля», , місцезнаходження: вул. Луцька, 1 м. Нововолинськ Волинської області, 45400, в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис М.М.Ушаков