Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/1076/21
У Х В А Л А
іменем України

19.10.2021 м. Гребінка

19 жовтня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка матеріали подання старшого державного виконавця Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Каленюк Т.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

19.10.2021 року старший державний виконавець Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Каленюк Т.О. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Подання обґрунтовує тим, що на виконанні в Гребінківському відділу державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 65695783 (загальний борг з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження станом на 27.09.2021 року становить 86464,64 грн.) з виконання виконавчого листа № 440/4860/19, виданого 15.10.2020 року Полтавським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяної майнової шкоди у розмірі 78334,22грн., за вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 ЗУ «Про виконавче провадження», 04.06.2021 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Вказує, що станом на даний час боржником рішення суду не виконано, декларацію не надано, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».
Зазначає, що до Гребінківського ВДВС надійшла заява представника стягувача, командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , в якій зазначено, що стала відома інформація про намір боржника ОСОБА_1 перетнути державний кордон України. Стягувач просить державного виконавця звернутися до суду, який видав виконавчий документ, для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання представник Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явилась, про дату, час і місце розгляду подання повідомлена у встановленому законом порядку, до суду подала заяву про розгляд подання у її відсутність.
Сторони виконавчого провадження та інші заінтересовані особи, на підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України, не повідомлялись про розгляд даного подання державного виконавця і не викликались в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Гребінківському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 65695783 (загальний борг з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження станом на 27.09.2021 року становить 86464,64 грн.) з виконання виконавчого листа № 440/4860/19, виданого 15.10.2020 року Полтавським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяної майнової шкоди у розмірі 78334,22грн., за вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.04-08).
Відповідно до наданої копії відповіді на запит № 115995898 від 27.09.2021 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав кордон з 04.06.2021 року по 27.09.2021 року (а.с.09).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.
Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.
На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Відповідно вимог ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.
У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, відповідно вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Разом з тим слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.
Вивчивши подання державного виконавця та враховуючи положення вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.
Сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі «Гочев проти Болгарії», рішення від 26 листопада 2009(заява № 34383/03), ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, у параграфі 49 суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», (Napijalo v Croatia), скарга № 66485/01,§§ 78-82).
Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Itali), скарга № 32190/96, §96, ECHR 2003- IX), рішення Європейського Суду за справаою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlsk v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії» § 121).
Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 року за справою « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Де Майере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Beigsum), Series A. N 43, § 60).
Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-які обставин.
Відповідно правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону, зокрема: утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Враховуючи те, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання рішення суду, який повинен застосовуватись після здійснення державним (приватним) виконавцем всіх можливих заходів з виконання рішення суду, а в доданих до подання матеріалах відсутні відомості про отримання боржником ОСОБА_1 будь-яких документів виконавчого провадження № 65695783 чи відомості про ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, які б підтверджували поінформованість ОСОБА_1 про здійснення виконавчого провадження.
Взагалі, долучені до подання матеріали виконавчого провадження № 65695783 містять інформацію лише про відкриття виконавчого провадження, а відомості про те, що боржник ОСОБА_1 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, зокрема, не надає у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно не з`являється за викликом державного виконавця чи ігнорує вимоги державного виконавця, отримавши такі виклики та вимоги, що безумовно свідчило би про ухилення останнього від виконання обов`язків, покладених на нього відповідними судовими рішеннями.

Сама по собі наявність невиконаних грошових зобов`язань та періодичні поїздки боржника за кордон, не можуть бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни.
Отже, належних та достатніх доказів його ухилення від виконання рішення суду не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права ОСОБА_1 щодо його права у виїзді з України та в`їзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 33 Конституції України, ст.ст. 441 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Каленюк Т.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я. В. Татіщева