Справа № 591/4362/20
Провадження № 2/591/597/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного договору б/н від 30 липня 2007 року отримала кредит у розмірі 10800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 . Зазначає, що вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адресою реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

17 січня 2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Сумської державної нотаріальної контори.

30 січня 2019 року позивачем було отримано відповідь Першої Сумської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ Приватбанк.

Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

30 вересня 2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 30 липня 2007 року становить заборгованість за кредитом в розмірі 10755,33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16 грудня 2020 року о 09 год.00 хв.

16 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду визнано в судове засідання явку представника позивача обов`язковою, у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання відкладено до 11 березня 2021 року о 09 год. 00 хв.

11 березня 2021 року у зв`язку із знаходженням головуючого судді Сидоренко А.П. у відрядженні до міста Київ для участі у з`їзді суддів України в якості делегата, підготовче засідання відкладено до 06 липня 2021 року, 09 год.00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадженні у даній справі, призначено справу для розгляду по суті на 21 жовтня 2021 року, 09 год. 00 хв., визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н від 30 липня 2007 року та отримала кредит у розмірі 10800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 38).

Відповідно до п. 2.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту у строки та у розмірах на умовах, передбачених Договором (а.с.19-35).

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

30 січня 2019 року позивач отримав від першої Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області листа, в якому повідомлялося, що вимога (претензія) ПАТ КБ «Приватбанк» була прийнята 29 січня 2019 року та приєднана до спадкової справи за № 171/2015 року (а.с.42).

12 вересня 2019 року позивачем було надіслано лист-претензію на адресу відповідача ОСОБА_1 з проханням сплатити заборгованість (а.с. 43).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час судового розгляду встановлено, що на момент смерті боржника ОСОБА_2 , внаслідок неналежного виконання нею зобов`язань, за кредитним договором виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10755, 33 грн. (а.с.9-16).

Статею 1218 ЦК України передбачено, що права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті входять до складу спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц, висновки якої щодо застосування норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , також позовна заява не містить зазначення спадкоємцем за заповітом чи за законом після смерті позичальника є відповідач.

Звертаючись із позовом до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 , позивач має довести, що спадкоємцем всього майна є саме відповідач.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

За таких обставин під час розгляду справи позивачем не доведено факту того, що відповідач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , наявності та об`єму спадкового майна, у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, а тому відсутні підстави стверджувати про набуття ним обов`язку задовольняти вимоги кредитора.

За таких обставин необхідно у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог повністю відмовлено, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Дніпров, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення виготовлене 23 жовтня 2021 року.

Суддя А.П. Сидоренко