УХВАЛА

"06" жовтня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.

за участю секретаря судового засідання Рабчинської Я.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про демонтаж самочинно збудованого паркану,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває вищевказана цивільна справа.

В судове засідання позивач та треті особи не з`явились.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просила позовну заяву залишити без розгляду.

Вирішуючи питання на предмет залишення позову без розгляду, суд враховує наступне.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище Постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як свідчать матеріали, розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, 29.10.2020р. в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із витребуванням цивільної справи №296/8960/15, про огляд якої заявлено представником позивача.

Так, розгляд справи 19.01.2021р. не відбувся у звязку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та справу відкладено на 25.03.2021р., про що свідчить довідка суду (а.с.231, т.2).

Про розгляд справи 25.03.2021р. позивача ОСОБА_2 було повідомлено секретарем судових засідань телефонограмою за номером телефону НОМЕР_1 (а.с.229, т.2).

E зв`язку із неявкою всіх осіб, що беруть участь у справі в судове засідання 25.03.2021р. розгляд справи відкладено на 24.06.2021р. (а.с. 240 т.2).

Про місце і час розгляду справи 24.06.2021р. ОСОБА_2 була повідомлена судом належним чином шляхом надіслання судової повістки на адресу її проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 242-243, т.2). Рекомендоване повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку, проставленою 05.06.2021р., що " адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України 05.06.2021р. слід вважати днем вручення судової повістки.

Судове засідання 24.06.2021р. не відбулося у звязку з перебуванням судді на лікарняному, наступний розгляд справи призначено на 06.10.2021р.

Як свідчать матеріали справи, про час, дату та місце розгляду справи 06.10.2021р. позивач повідомлена судовою повісткою, що підтверджується підписом ОСОБА_2 в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.5, т.3).

Отже, в судові засідання, які відбулися 25.03.2021р. та 06.10.2021 р. позивач не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила , заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Підстав для розгляду справи у відсутність скаржника суд не вбачає, оскільки остання не надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, а можливість розгляду справи у зв`язку із її неявкою слід розуміти за п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, саме у взаємозв`язку із існуванням такої заяви.

Так 22 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:справа №310/12817/13. провадження №61-36375св18 висловивуся, що згідно частини 2 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Положеннями частини 5 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Водночас згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Оскільки ОСОБА_2 , являючись ініціатором даного судового провадження, повідомлялась належним чином про день, час та місце судового розгляду, однак, повторно не з`явилась в судове засідання, доказів поважності причин неявки у судові засідання не надала, заяв про розгляд справи у її відсутність не надходило, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, повідомленого про дату, місце і час розгляду справи належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, 257, 258-260 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про демонтаж самочинно збудованого паркану - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. П. Маслак