Справа № 152/1063/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2021 року м. Шаргород

Cправа №152/1063/21

Провадження №2/152/372/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Країло Степан Васильович, до Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача

1. Виклад позиції позивача.

01.09.2021 року адвокат Країло С.В. звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до Шпиківської селищної ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації на земельні ділянки, загальною площею 2,4401 га, в тому числі 0,9885 га ріллі та 1,4516 га багаторічних насаджень (номер земельної частки (паю) 200), розташованих на території Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (в минулому Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області), наданих в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області спадкодавцю ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Мотивуючи позовні вимоги адвокат Країло С.В. зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка по день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

В липні 2020 року представник позивача при зверненні до архівного відділу Шаргородської РДА дізнався, що мати позивача включена до списку померлих громадян, які мають право на земельну ділянку на підставі рішення Шаргородської РДА за №413 від 08.10.2013 року.

Таким чином, після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на незавершену приватизацію земельної частки (паю) за №200 площею 2,4401 га, в тому числі 0,9885 га ріллі та 1,4516 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території колишньої Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району і виділені спадкодавцю відповідно до розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року за №388 та від 08.10.2008 року за №413.

Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є її син позивач ОСОБА_1 .

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Країло С.В. (а.с.22) не прибули, 05.10.2021 року адвокат Країло С.В. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності та про підтримання позову у повному обсязі (а.с.48).

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач Шпиківська селищна рада, до територіальної підпорядкованості якої відноситься село Рахни-Лісові Тульчинського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район), Вінницької області, відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 01.09.2021 року, не подала.

07.10.2021 року представником відповідача Шпикіської селищної ради селищним головою Кривоцюком М.М. (а.с.45) подано заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність заперечень щодо задоволення позову (а.с.58).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. 01.09.2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Країло С.В. подано клопотання про витребування доказів (а.с.24).

2. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Країло С.В. 20.09.2021 року подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його та позивача відсутності (а.с.33).

3. 05.10.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Країла С.В. до суду надійшла заява, у якій останній просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.48).

4. 07.10.2021 року представник відповідача Шпиківської селищної ради селищний голова Кривоцюк М.М. подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника Шпиківської селищної ради з огляду на визнання позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.58).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 01.09.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Країло С.В., в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.09.2021 року (а.с.27-28).

2. Ухвалою суду від 21.09.2021 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача адвоката Країла С.В. про витребування доказів; підготовче засідання відкладено на 05.10.2021 року у зв`язку із витребуванням доказів (а.с.36-37).

3. Відповідно до ухвали суду від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті (а.с.51-52).

4. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання представника позивача, представника відповідача про розгляд справи у їх відсутності та відсутності позивача і вирішив здійснювати судове засідання у відсутності позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Країла С.В., представника відповідача Шпиківської селищної ради.

5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

6. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Представник Шпиківської селищної ради селищний голова Кривоцюк М.М. не обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальних дій від імені відповідача, а відтак уповноважений на визнання позову (а.с.45), тому визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, у зв`язку із чим наявні підстави для прийняття судом визнання ним позовних вимог ОСОБА_1 .

7. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання представником відповідача Шпиківської селищної ради Кривоцюком М.М. позовних вимог ОСОБА_1 .

8. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на завершення приватизації і одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки, які регламентують порядок набуття права на спадщину.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивача ОСОБА_2 померла в с. Рахни-Лісові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

По день смерті ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с.8).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв за законом, відповідно до норм діючого ЦК України, син останньої позивач ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 19.02.2019 року за №16, з якої вбачається, що позивач проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилася, що вбачається із повідомлення завідуючої Шаргородською ДНК ОСОБА_3 (а.с.45), а також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.09.2021 року №66594472 (а.с.46).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 належить право на завершення приватизації на земельну ділянку за №200, що складається із земельних ділянок площею 0,9885 га ріллі та 1,4516 га багаторічних насаджень, що знаходиться на території колишньої Рахнівсько-Лісової сільської ради.

Відповідно до розпоряджень голови Шаргородської РДА від 30.08.2006 року за №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території Рахнівсько-Лісової сільської ради» та від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено проект роздержавлення та приватизації земель СВАТ, визначено землі, що підлягають поділу та передачі працівникам та пенсіонерам СВАТ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затверджено протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай), затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), передано у власність земельні ділянки у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із списками (додатки 1, 2), прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки спадкоємцям померлих громадян, що мали право на земельну частку (пай) згідно з додатками 3, 4 (а.с.9-11, 12).

Так, з додатку за №3 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 включена до Списку за №96; зазначено номер земельної частки (паю) 200, площа ріллі в гектарах 0,9885 (а.с.11).

З додатку за №4 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 включена до Списку за №97; зазначено номер земельної частки (паю) 200, площа багаторічних насаджень в гектарах 1,4516 (а.с.10, 20-21).

Загальна площа земельної ділянки №200, право на приватизацію якої мала ОСОБА_2 , становить 2,4401 га.

Таким чином, враховуючи що спадкодавець ОСОБА_2 не завершила процедуру приватизації земельної ділянки та свідоцтва про право власності на земельні ділянки не отримала (а.с.18), то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку № НОМЕР_3 загальною площею 2,4401 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,9885 га ріллі та площею 1,4516 га багаторічних насаджень, входить до складу спадщини після смерті останньої.

Позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , не може оформити спадщину на земельну ділянку через відсутність правостановлюючого документу на землю, оскільки 17.08.2020 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13).

07.10.2020 року Рахнівсько-Лісовою сільською радою відмовлено позивачу в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у зв`язку із відсутністю правостановлюючих документів (а.с.14).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України).

В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто рішенням державного реєстратора, витягом з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав, які надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі. Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав за бажанням заявника надається у паперовій формі. Такий витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора чи адміністратора центру надання адміністративних послуг (у разі отримання витягу шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг).

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

VІ. Висновки суду

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 , яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9885 га ріллі та 1,4516 га багаторічних насаджень, оскільки не завершила процедуру їх приватизації та не отримала правовстановлюючих документів, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , яку прийняв позивач ОСОБА_1 .

Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок не порушує права та інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем Шпиківською селищною радою визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки право ОСОБА_1 на оформлення його спадкових прав на спадщину померлої ОСОБА_2 порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 116, 125, 126 ЗК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Країло Степан Васильович, до Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на завершення приватизації на земельну ділянку № НОМЕР_3 , загальною площею 2,4401 га, що складається із земельних ділянок 0,9885 га ріллі та 1,4516 га багаторічних насаджень, розташованих за межами населеного пункту на території Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, наданих спадкодавцю ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Рахни Шаргородського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, вул. Ліпіна, 3, .

Повне рішення складено 21.10.2021 року.

Суддя: