Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно з подачею позову, заявник подав заяву про забезпечення вищевказаного позову, шляхом накладення арешту на майно та майнові права відповідачів, та заборони відчуження цього майна. Заявник просив суд накласти арешт на майно ОСОБА_2 : земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125 вартістю 78 300 грн; земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн.; земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн; земельну ділянку 75,74 га, що розташована на території садівницького товариства «Меблевик», Київська обл м. Біла Церква під кадастровим номером :06:009:0140 вартістю 118 000 грн; гаражне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , авто гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_1 , майданчик 3, сектор НОМЕР_2 на корпоративні права в господарських товариствах, а саме: 28,25 відсотків у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю спільне Ірано-українське підприємство «Бегленд» (, адреса: Київська обл, м. Біла Церква, вул. Василя Стуса.48 (бувша - Славіна), кв.109); на корпоративні права в господарських товариствах, а саме: 34 відсотків у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Тамерлан» (. адреса: Київська обл, м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, 48, (бувша - Славіна), кв.109); а також, забезпечити позов шляхом заборони відчуження майна, що є власністю ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 : автомобіль «TOYOTA Avalon», державний номерний знак НОМЕР_4 ; арешт на майно, що є власністю товариства з обмеженою відповідальністю спільного Ірано-українського підприємства «Бегленд», :

«TOYOTA Avalon» державний номерний знак НОМЕР_5 ;

«ВАЗ-21104» державний номерний знак НОМЕР_6

«TOYOTA Camry» державний номерний знак НОМЕР_7 ;

«TOYOTA Camry» державний номерний знак НОМЕР_8 ;

причіп «SCHMITZ» державний номерний знак НОМЕР_9 ;

«ВАЗ-21061» державний номерний знак НОМЕР_10 ;

«МАЗ 9397» державний номерний знак НОМЕР_11 ;

«МАЗ 19.372» державний номерний знак НОМЕР_12 ; нежитлову будівлю літ. «Ц», загальною площею 2380,50 кв.м., що знаходиться за адресою корпус Ц, провулок Будівельників,1 ,м. Біла Церква, Київська обл., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03; нежитлову будівлю літ. «Ч» загальною площею 25,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 1755441; 1/4 частки нежитлової будівлі літ. «Ш», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 1758315.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить суд забезпечити позов у межах 998008,00 доларів США, для можливого виконання рішення про стягнення зазначеної суми, у разі ухвалення такого.

Дана заява мотивована тим, що забезпечення позову це є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та виключення негативних наслідків для позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи надані суду документи, суд доходить висновку, що зважаючи на предмет спору невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення. Отже, суд вважає співмірним заявлений спосіб забезпечення позову із позовними вимогами, які заявлені у позовній заяві, а тому належним способом забезпечення позову є накладення арешту на майно: земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125 вартістю 78 300 грн; земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн ;земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн; гаражне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , автогаражний кооператив, гараж № НОМЕР_1 , майданчик 3, сектор НОМЕР_2 .

Отже, суд враховує майновий характер позовних вимог у даному спорі, розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про забезпечення позову шляхом арешту на вказане майно, власником якого є відповідач ОСОБА_4 .

Однак, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на 28,25 % у статутному капіталі ТОВ Ірано- українське підприємство «Бегленд» та 34% частки у статутному капіталі ТОВ «Тамерлан», та так як спір, який виник між сторонами по справі не є корпоративним і застосування таких заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав інших осіб, учасників цих товариств.

Накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчуження, що є власністю ТОВ «Тамерлан» та ТОВ «Бегленд» може спричинити блокування господарської діяльності підприємства, що також є неприпустимим.

Вимоги щодо накладення арешту на земельну ділянку 75,74 га, що розташована на території садівницького товариства «Меблевик», Київська обл м. Біла Церква під кадастровим номером :06:009:0140 вартістю 118 000 грн., і на автомобіль «TOYOTA Avalon», державний номерний знак НОМЕР_4 ,що є власністю ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , не підлягають до задоволення, оскільки заявник не надав необхідних відомостей для арешту цього майна. Відсутні дані в підтвердження, що зазначена земельна ділянка і автомобіль є власністю відповідачів.

Згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 154, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково .

Накласти арешт на :

земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125, вартістю 78 300 грн. (реєстраційний номер об`єкта: 4);

земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн. (реєстр.номер об`єкта : 4) ;

земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн. (реєстр. номер об`єкта: 4);

гаражне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , автогаражний кооператив, гараж № НОМЕР_13 , майданчик 3, сектор НОМЕР_2 , (реєстр. номер об`єкта 14569258);

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду .

СуддяО. Я. Ярмола