Справа № 350/2028/19
Провадження № 22-ц/4808/1035/21
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Єлісевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повха Ігоря Дмитровича на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене суддею Бейком А.М. від 26 квітня 2021 року в смт. Рожнятів, повний текст якого виготовлено 6 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.09.2019 року Рожнятівським районним судом відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили 04.10.2019 року.

Судом встановлено, що 24.07.2019 року о 16:50 год. в селищі Делятин по вул. Шевелівка відповідач, керуючи автомобілем марки «Volksvagen Jetta», не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Audi А6», а також автомобілем марки «Mitsubishi L200», під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач - тілесні ушкодження. Тим самим відповідачем порушено вимоги п.п. 11.3, 12.1 ПДР, в зв`язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №650/10/19, позивачу заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 325027,20 грн. Листом страхової компанії від 11.11.2019 року №4758/18 проінформовано позивача про те, що виплата страхового відшкодування складає 90000 грн. А отже різниця ліміту відповідальності становить 235027,20 грн.

Вважає, що внаслідок ДТП йому було заподіяно тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він звертався за медичною допомогою. В період з 30.07.2019 року по 09.08.2019 року він знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом «черепно-мозкова травма, «струс головного мозку», «гематоми лобної та тім`яної ділянок голови зліва». Йому рекомендовано подальше амбулаторне спостереження, обмеження фізичних навантажень. Це призвело до порушення його звичного життя, а наслідки травм, на його думку, можуть тривати роками та періодично нагадувати про себе. У зв`язку із цим він нестиме матеріальні витрати на придбання ліків та необхідних медикаментів на лікування, проходження медичних процедур. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, у нього виникне необхідність у амбулаторно-курортному лікуванні як реабілітаційному. А отже у зв`язку із цим він понесе і додаткові матеріальні витрати, що складатимуть 15000 грн. за 10-ти денний курс лікування.

З огляду на викладене просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 310027,20 грн., з яких 250027,20 грн. матеріальної шкоди та 60000,00 грн. моральної шкоди, та судові витрати по справі.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 26.04.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 201920 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, 3100,29 грн. сплаченого судового збору та 17000 грн. за надання правової допомоги. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Автомобіль марки «Mitsubishi L200», 2008 р.в., чорного кольору, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , передано ОСОБА_2 .

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 31.05.2021 року виправлено описку в рішенні Рожнятівського районного суду від 26.04.2021 року в даній справі та доповнено абзац мотивувальної частини «На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати за сплачений судовий збір у розмірі 3100,29 грн.» відрізком речення після слів «...судовий збір у розмірі 3100,29 грн.», словами « ...та 17000 грн. за надання правової допомоги, що підтверджується копією квитанції (а.с. 20)».

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням в частині передачі автомобіля та встановленої судом матеріальної та моральної шкоди, представник ОСОБА_1 адвокат Повх І.Д. подав апеляційну скаргу. Вважає, що дане рішення в оскаржуваній частині прийнято з порушенням процесуального та матеріального права.

Вказує, що титульним власником ТЗ «Mitsubishi L 200» згідно свідоцтва про його реєстрацію являється ОСОБА_4 . Оскільки рішення суду в частині передачі ТЗ впливає на права та обов`язок сторони, яка не була учасником розгляду справи, то суд помилково прийняв рішення щодо передачі ТЗ відповідачу без урахування думки та залучення до розгляду справи самого власника ТЗ.

Крім того, згідно ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання залишків транспортного засобу регламентоване виключно за страховиком чи моторно-транспортним страховим бюро, а не за відповідачем.

Не погоджується і з висновком суду щодо розміру стягнення матеріальної шкоди 201920,00 грн., оскільки вважає, що різниця в межах недоотриманої суми ліміту страхової виплати носить зворотну вимогу регрес, право якої наступає у відповідача після виконання зобов`язання перед позивачем.

Також вважає, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат, оскільки такі позивач нестиме, а їхнє відшкодування закріплене в ч. 1 ст. 1195 ЦПК України.

Щодо встановленого судом розміру на відшкодування моральної шкоди, то зазначає, що сума відшкодування в розмірі 5000,00 грн. є необґрунтованою.

Просить рішення Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2021 року скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким автомобіль «Mitsubishi L 200» залишити на праві власності ОСОБА_4 , стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 211920,00 грн. матеріальної шкоди, 15000,00 грн. додаткових витрат, 60000,00 грн. моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти 17000,00 грн. за надання правової допомоги та сплаченого судового збору за результатами розгляду I-II інстанцій.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав.

Відповідач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині передачі автомобіля та встановленої судом матеріальної та моральної шкоди, то апеляційним судом переглядається лише в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.07.2019 року о 16 год. 50 хв. в селищі Делятин по вул. Шевелівка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volksvagen Jetta», р.н. НОМЕР_3 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Audi А6», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , а також автомобілем марки «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач - тілесні ушкодження. Тим самим відповідачем порушено вимоги п.п. 11.3, 12.1 ПДР.

Постановою Рожнятівського районного суду від 24.09.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (т. 1, а.с. 7, 112).

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію т/з CXH690961 власником «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 9, 63).

Згідно копії Полісу №АО/3135365 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.03.2019 року цивільно-страхова відповідальність власника автомобіля Volksvagen Jetta, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 на момент ДПТ була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 100000,00 грн. Розмір франшизи 1000,00 грн. (т. 1, а.с. 41).

Листом №4758/18 від 11.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 08.11.2019 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 90000,00 грн. за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3135365 від 12.03.2019 року у зв`язку з настанням страхового випадку (т. 1, а.с. 11).

Згідно відповіді на адвокатський запит №555/18 від 14.02.2020 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підтверджено, що по страховому випадку, який мав місце 24.07.2019 року, власнику т/з «Mitsubishi L200» ОСОБА_4 була здійснена виплата узгоджена з ним сума страхового відшкодування в межах страхової суми в розмірі 90000,00 грн. Також повідомлено, що жодних заяв від ОСОБА_1 до страховика не надходило (т. 1, а.с. 103).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №650/10/19, складеного на замовлення ОСОБА_4 СОД ОСОБА_6 12.10.2019 року, ринкова вартість автомобіля Mitsubishi L200, р.н. НОМЕР_2 до пошкодження становить 325027,20 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу 173889,71 грн. (т. 1, а.с. 8, 48-78).

Згідно Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №1483/20-28 від 23.09.2020 року, складеного експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на виконання ухвали Рожнятівського районного суду від 11.06.2020 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_2 , унаслідок його пошкодження може складати 301920,00 грн. Ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску на момент вчинення ДТП 24.07.2019 року могла складати 301920,00 грн. (т. 1, а.с. 162-172).

Згідно копій довідок ОКЛ №1053 від 24.07.2019 року та КП «Делятинська міська некомерційна лікарня планового лікування та реабілітації» №155 від 12.11.2019 року, виписки №1284 від 09.08.2019 року ОСОБА_1 24.07.2019 звертався в приймальне відділення ОКЛ і був оглянутий спеціалістами; з 30.07.2019 року по 09.08.2019 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома лобної та тім`яної ділянок голови зліва. Рекомендовано амбулаторне спостереження з обмеженням фізичного навантаження, санаторно-курортне лікування (т. 1, а.с. 15, 27).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновком судової автотоварознавчої експертизи було встановлено розмір матеріального збитку, завданого позивачу, а в судовому засіданні було встановлено погодження останнім виплати йому страхового відшкодування страховиком відповідача в сумі 90000,00 грн. Тому завдана матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 201920,00 грн. Також суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 15000 грн. за майбутнє амбулаторно-курортне лікування, оскільки жодних доказів на підтвердження понесення таких витрат позивачем не надано, як і не здобуто їх судом у судовому засіданні. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд, враховуючи вказані обставини справи, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважав за необхідне стягнути таку шкоду в сумі 5000 грн. Також суд вважав за необхідне передати автомобіль марки «Mitsubishi L200», 2008 р.в., чорного кольору, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Апеляційний суд частково погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від 11.12.2019 року по справі №522/15636/16-ц (провадження №61-1819св17), виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 14 березня 2019 року у справі №350/1857/14-ц (провадження №61-36749св18), від 17.02.2021 року у справі №753/11069/16-ц (провадження №61-9777св19) якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Судом встановлено що розмір матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля становить 301920,00 грн., що підтверджується Висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №1483/20-28 від 23.09.2020 року (т. 1, а.с. 162-172). При цьому вартість відновлювального ремонту складає 339038,24 грн., а отже є економічно необґрунтованим. Матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент перед ДТП (т. 1, а.с. 166). Отже даний транспортний засіб є фізично знищеним.

Встановлено також, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила ОСОБА_4 узгоджену з ним суму страхового відшкодування в межах страхової суми в розмірі 90000,00 грн. (т. 1, а.с. 103).

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Завдання шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14, та Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №553/3281/14-ц (провадження №61-13806св18).

Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 201920,00 грн. (301920,00 грн. - 100000,00 грн.) відповідають наведеним нормам права та встановленим обставинам справи.

Що стосується посилань апелянта на те, що з відповідача на його користь слід було також стягнути різницю в межах недоотриманої суми ліміту страхової виплати, то такі не заслуговують на увагу, оскільки суперечитимуть меті інституту страхування, про що зазначено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18). Крім того позивач погодився з розміром страхового відшкодування, визначеного страховиком, та не заявив до нього вимоги про повне відшкодування заподіяної страхувальником забезпеченого транспортного засобу майнової шкоди, з урахуванням загального розміру ліміту відповідальності страховика.

Також апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо безпідставності вимог про стягнення витрат за майбутнє амбулаторно-курортне лікування в сумі 150000,00 грн.

Щодо встановленого судом розміру на відшкодування моральної шкоди, то така визначена судом з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, вимог розумності та справедливості, а отже в цій частині рішення суду теж є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що п. 30.3 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ було виключено Законом України від 5 липня 2012 року №5090-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже відсутні підстави для передачі відповідачу залишків належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля марки «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_2 .

Схожих висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 14.03.2019 року у справі №350/1857/14-ц (провадження №61-36749св18).

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині передачі автомобіля марки «Mitsubishi L200», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повха Ігоря Дмитровича задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2021 року в частині передачі автомобіля марки «Mitsubishi L200», 2008 р.в., чорного кольору, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року.