Справа № 504/4010/19
Провадження №2/523/545/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Комінтеренівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.09.2011 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.11.2017 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, спроби домовитись позитивних наслідків не надали, а відтак він змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд вирішити питання його участі у вихованні дитини шляхом систематичних побачень щоп`ятниці з 14:00 год. по 20:00 год., та щосуботи з 10:00 год. по 19:00 год., за місцем проживання батька дитини, без присутності матері.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.01.2020 року цивільну справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси, оскільки згідно відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності (юрисдикції) Суворовського районного суду м. Одеси.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 18 березня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення.

На адресу суду 04.11.2020 року (вх. № 27623) надійшов висновок Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення участі батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.56-57).

Також, 26.01.2021 року (вх. № 1714) на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву за підписом відповідача ОСОБА_2 (а.с.61-64).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ніц Анатолій Сергійович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, зазначив, що графік побачений, який було запропоновано позивачем у справі не порушує інтересів відповідача та відповідатиме інтересам самої дитини, просив не приймати до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий мінімізує зустрічі та побачення батька з донькою, також зазначив, що батьки є рівними у вихованні дітей, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, та зазначила, що при ухваленні рішення суд має врахувати висновок органу опіки щодо встановлення способу та порядку участі батька у вихованні дитини, просила також врахувати, що запропонований порядок зустрічей батька з дитиною щосуботи, усуває її, як мати дитини на час спілкування з донькою у вихідний день суботи, оскільки неділя є днем підготовки до навчання, та взагалі дитина має мати також вільний час на побачення з друзями тощо. Просила врахувати, що не чинить перешкод у зустрічах батька та дитини, зазначила, що останній раз батько бачився з донькою в червні цього року, коли вони були в лікарні. Просила врахувати, що дитина після школи відвідує позакласні гуртки, на що витрачається значний час.

Представник третьої особи: Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації в судове засідання не з`явився, разом з цим, 04.11.2020 року (вх. № 27623) на адресу суду надійшов лист органу опіки щодо можливості проведення судового засідання у відсутність представника третьої особи, де представником зазначено про врахування судом прав та інтересів дитини (а.с.55).

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку представника позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідача, яка просила позов задовольнити частково, а саме з урахуванням висновку органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування обставин справи в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 19.07.2017 року (повторно) серія НОМЕР_1 (а.с.13).

Судом також встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.11.2017 року (справа № 504/2433/17), дана обставина сторонами у справі не заперечувалась, а відтак, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Позивач зазначає, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що є не припустимим, оскільки, таким чином, відносини між батьком та донькою будуть віддалені, що призведе до відчуття відчуженості між батьком та дитиною.

Згідно довідки № С3-186130-ф/л від 07.11.2019 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки Ф № 1 від 08.11.2019 року ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , також, за даною адресою зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «САБИ ГРУП» від 07.11.2019 року №16 ОСОБА_3 , працює на даному підприємстві з 02.04.2019 року, займає посаду менеджер з персоналу, та розмір його посадового окладу становить: 6 900 грн. 00 коп. (а.с.8).

Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_3 , за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, ввічливий, привітний, зовнішній вигляд має охайний, характеристика складена сусідами, проживаючими за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.9).

Вирішуючи спір про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у вихованні дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державною.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язків її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п.1 ст.18 Конвенції ООН).

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного у гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції, держави-учасники поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Аналогічна норма відображена в ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно зі статтею 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, також судом встановлено, що колишнє подружжя проживає окремо, малолітня дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом досліджується висновок органу опіки та піклування від 02.11.2020 року вих. № 01-05-3/370 наданий відповідно до п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, розглянуто висновок служби у справах дітей ОМР «Про можливість визначення участі батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У висновку зазначено, що відповідно до документів, що були надані органу опіки для надання висновку, органом опіки встановлено, що ОСОБА_3 , має задовільні умови для проживання, в приватному будинку зроблено ремонт, для перебування дитини у батька є окрема мебльована кімната. У висновку також зазначено, що мати дитини не перешкоджала батьку у спілкуванні з донькою, за попередньою домовленістю батьки вирішували час повернення дитини до дому після побачень з батьком.

Разом з цим, висновок містить наступне: ОСОБА_3 , взявши дитину на вихідні дні, у визначений час, не повернув її матері, що змусило ОСОБА_2 , звертатись до органів поліції з даного приводу. Через три тижні батько повернув дитину матері, яка була хворою та з високою температурою. Як було з`ясовано, батько самотужки лікував дитину, надававши їй антибіотики, що не відповідали її віку. Дана обставина призвела до тривалого лікування дитини, відновлення її стану. На підставі досліджених документів, актів та рішення комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол комісії від 08.10.2020 року № 20) орган опіки та піклування дійшов висновку щодо доцільності визначення способу участі батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення спілкування: щоп`ятниці з 15, 00 год., до 19, 00 год., враховуючи режим дня дитини, її зайнятість в позашкільних гуртках; першу та третю суботу, за попередньою домовленістю між батьками, з 11, 00 год., до 19, 00 год., враховуючи режим дня дитини, її зайнятість в позашкільних гуртках (а.с.56-57).

Крім того, суд зауважує, що особисто позивач у справі до суду не з`явився, в судових засіданнях приймав участь адвокат, який наполягав на задоволенні позовних вимог, та відповідно, суд був позбавлений можливості з`ясувати особисто у позивача його думку щодо запропонованого органом опіки та піклування порядком зустрічей. В судому засіданні, також встановлено, що відповідач категорично заперечує проти задоволення позовних вимог в порядку запропонованому позивачем, з посиланням на відсутність вільного часу на спілкування з донькою у вихідні дні.

Таким чином, судом встановлено, що сторони продемонстрували конфліктні відносини з приводу участі у спілкуванні з дитиною, відповідач не погоджується з запропонованим порядком зустрічей позивача, а останнього не влаштовує спосіб визначений органом опіки.

Разом з цим, відповідно до письмових пояснень на позовну заяву від 26.01.2021 року (вх. № 1714) відповідач зазначає, що з позовними вимогами не згодна та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин створення перешкод у спілкуванні з дитиною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Також, відповідач зазначає, що з часу розірвання шлюбу минуло 4 роки протягом яких позивач не намагався вирішити питання щодо участі у спілкуванні з дитиною, що свідчить про відсутність предмету позову. Зазначила, що позивач є безвідповідальним, оскільки взявши дитину на вихідні дні, зник на 3 тижні, що свідчить про те, що позивачу небажано давати дитину без присутності та нагляду відповідача та або органу та піклування (а.с.61-64).

З наданих суду пояснень, вбачається, що між сторонами існує спір щодо визначення часу зустрічей з дитиною, а також, встановлено, що відповідач має побоювання щодо надання дитини позивачу, з підстав її можливого не повернення. А тому, суд дійшов висновку, що факт наявності перешкод у позивача з боку відповідачки у вихованні та спілкуванні з дитиною є встановленим, крім іншого, з висновку органу опіки та піклування вбачається, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, реальної, фактичної адреси проживання відповідач суду не зазначила.

Отже, порушене право позивача на спілкування та участь у вихованні дитини ОСОБА_4 ,. підлягає судовому захисту.

Вирішуючи питання щодо способів участі позивача у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов наступних висновків.

Як зазначалося раніше, статтею 141 СК України закріплено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Обмежень у праві спілкування позивача з дитиною законом не встановлено.

Згідно із ч.2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини до уваги береться ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, суд враховує дані про особу позивача, який мешкає у тому ж місті, що й дитина, стан здоров`я позивача та виконання ним обов`язку по утриманню дитини, а також те, що обмежень у праві спілкування позивача з дитиною законом не встановлено.

Зважаючи на права батька на спілкування із дитиною та на участь у вихованні дитини, при ухваленні рішення, суд керується виключно інтересами дитини, які полягають у встановленні стійкого психологічного зв`язку дівчинки з батьком, сприйняття дитиною позивача як одного зі своїх батьків, який бере участь в її житті і вихованні нарівні з матір`ю, формуванні у дитини світогляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні дитини підлягають частковому задоволенню, а саме в частині встановлення спілкування з дитиною наступним чином: - щоп`ятниці з 15.00 год. до 19.00 год., з урахуваннями режиму малолітньої дитини, її зайнятість в позашкільних гуртках та - першу та третю суботу, за попередньою домовленістю між батьками з 11.00 год. до 19.00. год., враховуючи режим дня дитини, та її зайнятість в позашкільних гуртках.

Відповідно до положень п.3ч.2 ст. 141 ЦПК України - у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати у розмірі: 384 грн. 20 коп.

Керуючись: ст.ст. 7, 151-153, 157,159 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення способу участі батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом спілкування з дитиною наступним чином:

щоп`ятниці з 15.00 год. до 19.00 год., з урахуваннями режиму малолітньої дитини, її зайнятість в позашкільних гуртках;

першу та третю суботу, за попередньою домовленістю між батьками з 11.00 год. до 19.00. год., враховуючи режим дня дитини, та її зайнятість в позашкільних гуртках.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі: 384 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.10.2021р.

Суддя: