ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7639/20
провадження № 2/753/528/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участі сторін:

позивач не з`явилась;

відповідач не з`явилась;

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю, вселення та встановлення порядку користування нерухомим майном -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю, вселення та встановлення порядку користування нерухомим майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира).

Позивач є власником 3/4 частин спірної квартири, з яких 1/4 частина квартири належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1998; 1/4 частина - на підставі Договору Дарування від 01.11.2019, що зареєстрований в реєстрі за №3029, а також 1/4 частина - на підставі Договору дарування від 21.07.2014, що зареєстрований в реєстрі за №2649. Інша 1/4 частина спірної квартири на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 на підставі Договору дарування від 21.11.2019, що зареєстрований в реєстрі за №8609.

Згідно технічного паспорту на квартиру виданого Державним комунальним підприємством «Господар» 10.12.1998 квартира складається з: 2 (двох) кімнат жилою площею 27.4 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 11,5 кв.м. (приміщення №6 на плані технічного паспорту квартири), 2-а кімната площею 15.9 кв.м. (приміщення №5 на плані технічного паспорту квартири), кухня площею 8.2 кв.м.. ванна кімната площею 2.7 кв.м.. вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 9.1 кв.м.. вбудована шафа площею 1.8 кв.м. (приміщення №7 на плані технічного паспорту квартири). Квартира обладнана лоджією, площею 2.5 кв.м., вихід до якої обладнаний з кімнати, площею 15,9 кв.м.

Однак у квартирі постійно проживає лише відповідачка, яка одноособово має ключі від вхідних дверей та не пускає позивача до квартири.

Маючи намір вселитися і проживати у квартирі, за відсутності ключів від вхідних дверей, позивач неодноразово зверталася до відповідачки з проханням надати доступ і можливість проживати в квартирі. Проте, остання ухиляється від надання позивачу такої можливості. З приводу вселення до квартири позивачем неодноразово викликався поліцейський патруль.

Оскільки відповідачем чиняться перешкоди у користування майном, позивач була вимушена звернутись до суду з заявою, в якій просила зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою та надати вільний доступ до неї; вселити позивача у спірну квартиру; встановити порядок користування спірною квартирою, наступним чином:

?у користування позивача виділити кімнату площею 15.9 кв.м., лоджію площею 2,5 кв.м. та вбудовану шафу площею 1.8. кв.м.;

?у користування відповідача виділити кімнату площею 11,5 кв.м.;

?у спільному користуванні сторін залишити місця загального користування, а саме: кухню площею 8,2 кв.м., ванну кімнату площею 2.7 кв.м., вбиральню площею 1.2 кв.м., коридор площею 9.1 кв.м.

Ухвалою суду від 14.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

В межах встановлено строку на адресу суду позивач подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до стст. 174, 178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк подала відзив на позов. Зазначила, що запропонований порядок користування квартирою неприйнятний, оскільки у відповідача діагностовано бронхіальну астму змішаного генезису та відповідачу потрібно виходити па лоджію, доки приступ задухи не пройде.

За умови одноособового права позивача користування лоджією ОСОБА_2 втрачає можливість доступу до свіжого повітря. Проживання відповідача в квартирі стане неможливим.

Також зазначила, що відповідно до стст. 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Згідно запропонованого позивачем поділом відповідачу залишається тільки ізольована кімната жилою площею 11,5 кв.м., що не відповідає нормам жилої площі на одну особу.

Просила відмовити частково у позовних вимогах та визнати лоджію місцем спільного користування.

У судове засідання, яке відбулось 06 квітня 2021 року, позивач та її представник не з`явились, через канцелярію суду позивачем подано заяву про проведення судового засідання без її участі, та у якій підтримала позов, просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Суд бере до уваги, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, будь-яких клопотань/заяв процесуального характеру від неї не надходило, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання, а свою правову позицію по справі нею висловлено у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/4 частин спірної квартири, а ОСОБА_2 є власником 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту квартира складається з: 2 (двох) кімнат жилою площею 27,4 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 11,5 кв.м., 2-а кімната площею 15.9 кв.м., кухня площею 8.2 кв.м., ванна кімната площею 2.7 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 9.1 кв.м., вбудована шафа площею 1.8 кв.м. та лоджія, площею 2.5 кв.м.

Відповідач постійно чинить перешкоди у користуванні належним позивачу на праві власності нерухомого майном шляхом не допуску позивача до приміщення, у зв`язку з чим останнім до Дарницького УПГУНП в м. Києві було написано ряд заяв з приводу суперечок та конфліктів, які виникали з іншим співвласником.

Позивач має малолітню дитину, ОСОБА_3 , 2014 року народження, яка проживає з останньою.

Відповідно до Декларації з прав дитини 1959 року, відповідно до якої малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю, відтак дитина не може бути позбавлена права проживати у спірній квартирі разом зі своєю матір`ю.

За змістом стст. 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надасться громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру па одну особу. Разом з тим, жила площа квартири не дає можливості виділити частку в межах встановленої законодавством норми.

Суд також бере до уваги той факт, що разом з позивачем буде проживати неповнолітня дитина та розмір часток належних на праві власності у квартирі сторін, відтак, позивачу підлягає виділу кімната більшої площі.

Також суд бере до уваги той факт, що між сторонами виникають постійні конфлікти, які неодноразово закінчувались викликом поліцейських, надання лоджії, вихід з якої наявний лише з однієї кімнати, а саме з кімнати площею 15.9 кв.м. може призвести до загострення непорозумінь.

Окрім цього, суд не бере до уваги твердження відповідача про конструктивну можливість зробити два входи на лоджію, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів цьому. Так, відповідач не надав доказу про можливість виконання вказаних перепланувань.

Реконструкція - будівельні роботи, під час яких відбувається втручання в несучі та огороджувальні конструкції, інженерні мережі, передбачається зміна функціонального призначення форм квартири. Всі ці роботи заборонені без оформлення необхідної дозвільної документації на будівництво. Оскільки для виходу на лоджію з іншої кімнати необхідно знести частину стіни, такі роботи мають відбуватись виключно після отримання відповідного дозволу. Натомість відповідачем не було доведено про можливість такого втручання в несучі конструкції приміщення. Надання дозволу на користування лоджією шляхом проходу через кімнату, загальною площею 15,9 кв.м. буде порушувати права іншого співвласника на користування належним йому приміщенням.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Окрім того, Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, беручи до уваги принцип непорушності права власності, а також зважаючи на те, що позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його реалізації, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою шляхом її вселення та встановити порядок користування квартирою з метою уникнення подальших конфліктів, виділивши позивачу кімнату площею 15,9 кв.м., лоджію площею 2,5 кв.м. та вбудовану шафу площею 1,8 кв.м., відповідачу кімнату площею 11,5 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, залишити в загальному користуванні, що в свою чергу не суперечитиме вимогам чинного законодавства та відповідатиме частці співвласників у майні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, стст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю, вселення та встановлення порядку користування нерухомим майном - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 1 кімнату площею 15,9 кв.м., лоджію площею 2,5 кв.м. та вбудовану шафу площею 1.8. кв.м., виділити у користування ОСОБА_2 1 кімнату площею 11,5 кв.м.

Місця загального користування, зокрема: кухню площею 8,2 кв.м., ванну кімнату площею 2.7 кв.м., вбиральню площею 1.2 кв.м., коридор площею 9.1 кв.м., залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 2 522,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.