П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на його користь 236 500 грн. 27 коп. ненарахованих відсотків за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року, 33 785 грн. 75 коп. 3 % річних за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року та 63 612 грн. інфляційних втрат за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року за договором № SAMDNWFD900 від 09 грудня 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD900. На виконання умов даного договору були внесені 620 000 грн. Однак, весною 2014 року у зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим та м. Севастополя рахунок позивача було безпідставно заблоковано відповідачем, нарахування відсотків було припинено. З метою отримання належних позивачу коштів та нарахованих по них відсотках позивач неодноразово звертався до банку із вимогами поновити йому доступ до рахунку, але дані вимоги позивача банком виконані не були. 10 листопада 2017 року в Головному офісі ПАТ КБ «Приватбанк» отримано заяву позивача від 09 листопада 2017 року про розірвання договору від 09 грудня 2013 року та видачу належних позивачу коштів (депозитний вклад) та нарахованих по ньому відсотків. Станом на 19 квітня 2018 року зазначена вище заява відповідачем безпідставно була незадоволена. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року стягнуто з банку за договором від 09 грудня 2013 року: 620 000 грн. вкладу, 235 600 грн. 08 коп. - відсотки за період: з 26 січня 2016 року по 14 листопада 2017 року, 25 грн. 85 коп. відсотки за період з 15 листопада 2017 року по 18 лютого 2018 року, відповідно до ст. 625 ЦК України 7 898 грн. 63 коп. - 3 % річних за період з 15 листопада 2017 року по 18 квітня 2018 року; 33 976 грн. - інфляційні втрати за період з 15 листопада 2017 року по 18 квітня 2018 року, пеня 0,78 грн. (суми без відрахувань). Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року змінено рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року в частині розміру відсотків за період з 26 січня 2016 року по 14 листопада 2017 року, визначено до стягнення їх розмір у сумі 235 073 грн. 43 коп. Присуджені позивачу кошти були стягнуті ДВС в рамках ВП № 60958690 та отримані 11 лютого 2020 року. Враховуючи, що рішенням суду з банку стягнуті відсотки за договором банківського вкладу за період до 19 квітня 2018 року, у позивача є право вимагати стягнення відсотків за вкладом за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 ненараховані відсотки за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року за договором № SAMDNWFD900 від 09 грудня 2013 року в розмірі 112 грн. 62 коп., - 3 % річних за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року в розмірі 33 785 грн. 75 коп., - 63 612 грн. 00 коп. інфляційних втрат за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року за договором № SAMDNWFD900 від 09 грудня 2013 року, що разом складає 97 510 грн. 37 коп. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем заявлені невірні періоди нарахування відсотків, 3 % річних та інфляційних втрат. Період з 19 квітня 2018 року по 06 вересня 2018 року був предметом розгляду справи № 757/19683/18-ц, однак, рішення судів було ухвалено без врахування цього періоду. Позивач заявляв до стягнення суму 3 % річних та інфляційних втрат за період з 26 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року, такі вимоги частково були задоволені судом та позивач рішення суду не оскаржував.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір № SAMDNWFD900 Вклад «Депозит плюс». Термін дії становить 366 днів (а.с.25).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за договором від 09 грудня 2013 року: 620 000 грн. вкладу, 235 600 грн. 08 коп. - відсотки за період: з 26 січня 2016 року по 14 листопада 2017 року, 25 грн. 85 коп. відсотки за період з 15 листопада 2017 року по 18 лютого 2018 року, відповідно до ст. 625 ЦК України 7 898 грн. 63 коп. - 3 % річних за період з 15 листопада 2017 року по 18 квітня 2018 року; 33 976 грн. - інфляційні втрати за період з 15 листопада 2017 року по 18 квітня 2018 року, пеня 0,78 грн. (суми без відрахувань) (а.с.31).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року змінено рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року в частині розміру відсотків за період з 26 січня 2016 року по 14 листопада 2017 року, визначено до стягнення їх розмір у сумі 235 073 грн. 43 коп. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року залишено без змін (а.с.37).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність договірних зобов`язань та факт внесення грошових коштів позивачем підтверджується наданими суду доказами, а саме договором та рішенням суду. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором вкладу грошових коштів, тому має повернути позивачу грошові кошти.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частиною першою статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Частиною другою статті 1070 ЦК України передбачено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року у справі № 757/19683/13-ц вбачається, що ОСОБА_1 заявляв вимоги про стягнення відсотків за період з 26 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року, 3 % відсотків річних та інфляційних втрат за період з 15 листопада 2017 року по 06 вересня 2018 року.

Вказаним судовим рішенням з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача стягнуто відсотки за період з 26 січня 2016 року по 18 квітня 2018 року та 3 % відсотків річних та інфляційних втрат за період з 15 листопада 2017 року по 18 квітня 2018 року. В решті позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Тобто, суд відмовив позивачу у стягненні зазначених складових боргу за період з 19 квітня 2018 року по 06 вересня 2019 року включно. ОСОБА_1 не оскаржував рішення суду в цій частині.

Стягуючи відсотки за договором, суд першої інстанції зазначив, що з 04 травня 2017 року відповідно до протоколу Комітету управління активами і пасивами від 25 квітня 2017 року була встановлена відсоткова ставка по вкладам «До запитання» у розмірі 0,01 % річних, а тому є необхідність нарахування відсотків за період з 19 квітня 2018 року по 10 лютого 2020 року.

Відповідно до пункту 2 договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня наступного за днем надходження коштів до банку та провадиться за кожен календарний день.

Згідно з пунктом 6 договору якщо за закінченням строку депозиту вкладник не виявив намір забрати кошти, вклад автоматично пролонгується на той самий строк, вказаний у розділі «Дані за вкладом» цього договору. Строк вкладу пролонгується неодноразово без особистої явки вкладника.

Проценти під час нового строку вкладу нараховуються на суму вкладу за процентною ставкою для вкладів цього виду, найменування і строку, що діє в банку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладення додаткових угод до такого договору.

Якщо вкладник вимагає достроково розірвати договір, а строк вкладу був продовжений один або декілька разів, проценти за кожний повний строк вкладу виплачуються у повному обсязі. Проценти за останній строк вкладу, який на момент розірвання договору ще не сплив, нараховуються за ставкою вкладу «на вимогу» (пункти 11, 13 договору).

Відповідно до положень пункту 9 договору сторони мають право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 подав до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву від 09 листопада 2017 року про розірвання договору банківського вкладу від 09 грудня 2013 року та повернення належних йому коштів та нарахованих відсотків.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові від 14 квітня 2020 року у справі № 201/4722/16-ц Верховний Суд зазначив: «При цьому апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що депозитний договір розірвано 06 грудня 2015 року, на підставі заяви про повернення вкладнику коштів, а отже, відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання банку в розмірі та на умовах, визначених договором банківського вкладу (депозиту), припинилися у строк, установлений цим договором, тобто 18 жовтня 2015 року. Оскільки договором не визначено розмір ставки процентів за користування депозитом у разі закінчення терміну його дії та неналежного виконання грошового зобов`язання за ним, тому після розірвання договору проценти нараховуються за ставкою «на вимогу».

Враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за період з 07 вересня 2018 року по 10 лютого 2019 року у розмірі 88 грн. 49 коп.

Інфляційні збитки та три відсотки річних також підлягають стягненню також за період з 07 вересня 2018 року по 10 лютого 2019 року.

Розрахунок інфляційних збитків

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
620000грн.07.09.201810.02.2020
Розраховується за формулою:

[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних збитків.

Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції
Вересень 2018 - Січень 2020101.9 101.7 101.4 101 100.5 100.9 101 100.7 99.5 99.4 99.7 100.7 100.7 100.1 100.2109.78620 000.00680 636.0060 636.00
Всього: 60 636.00
Інфляційні збитки за вказані періоди складають 60 636 грн.

Розрахунок

відсотків за користування грошовими коштами.

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
620000грн.07.09.201810.02.2020

Дата початку нарахування:07.09.2018.

Дата закінчення нарахування:10.02.2020.

Відсоткова ставка:3% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
07.09.201810.02. 000.00326 594.84
Всього: 522 26 594.84
Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 07 вересня 2018 року по 10 лютого 2020 року складає 26 594 грн. 84 коп.

У зв`язку з зазначеним, рішення суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права з прийняттям постанови по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 338 грн. 98 коп. При подачі апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 5 008 грн. 47 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору, у дохід держави з відповідача стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 871 грн. 47 коп. На користь відповідача підлягає стягненню з держави судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, а саме у розмірі у розмірі 3 701 грн. 27 коп.

Враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з держави на користь відповідача різницю між сумою, яку необхідно компенсувати за рахунок держави, та сумою, яку відповідач має сплатити в дохід держави. Така різниця становить 2 829 грн. 80 коп. (3701,27-871,47).

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження - вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код 14360570, на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відсотки за договором № SAMDNWFD900 від 09 грудня 2013 року в сумі 88 (вісімдесят вісім) гривень, 49 копійок, 3 % річних за період з 07 вересня 2018 року по 10 лютого 2020 року у сумі 26 594 (двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні, 84 копійки та інфляційні втрати за період з 07 вересня 2018 року по 10 лютого 2020 року у розмірі 60 636 (шістдесят тисяч шістсот тридцять шість) гривень за договором № SAMDNWFD900 від 09 грудня 2013 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з держави на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 829 (дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) гривень, 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.