Справа № 490/1666/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді- Черенкової Н.П.,

при секретарі - Бондаренко А.В.,

за участю представника відповідачів - ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька, в якому просила виключити з актового запису № 4133 від 08 грудня 2012 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, запис про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як батька дитини та вказати батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Архангельск, Російська Федерація, громадянина України, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , по батькові з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.10.2019 року задоволено заяву про самовідвід судді Гуденко О.А.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 15.10.2019 року.

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 15.10.2019 року справу прийнято до розгляду та призначено підтовче судове засідання у справі.

17.02.2020 року надійшли уточнення позовних вимог, згідно яких позивач просила виключити з актового запису № 4133 від 08 грудня 2012 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, запис про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як батька дитини та вказати батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Архангельск, Російська Федерація, громадянина України, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , по батькові з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 .

Ухвалою від 14.05.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 17.08.2020 року.

17.08.2020 року від адвоката позивача ОСОБА_13 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивача.

Ухвалою від 15.10.2020 року у задоволенні клопотання адвоката позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_13 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи відмовлено.

Ухвалою від 16.10.2020 року у задоволенні заяви адвоката позивача Сидоренко Т.В. про відвід судді Черенковій Н.П. по даній справі відмовлено, слухання справи відкладено на 18.11.2020 року.

Ухвалою від 18.11.2020 року клопотання адвоката позивача Сидоренко Т.В. про виклик свідків задоволено, викликано у якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , запропоновано позивачу ОСОБА_2 надати докази у підтвердження того, що за життя ОСОБА_8 оспорював батьківство відповідача ОСОБА_3 та розпочав процедуру оспорювання батьківства. Відкладено судовий розгляд справи на 11.01.2021 року.

11.01.2021 року надійшло клопотання від адвоката Сидоренко Т.В. про відкладення розгляду справи, в зв`язку з знаходженням позивача на карантині по COVID-19.

Клопотання задоволено, слухання справи відкладено на 19.02.2021 року.

У зв`язку зі знаходженням судді на лікарняному з 10.02.2021 року, слухання справи відкладено на 22.04.2021 року.

Ухвалою від 23.04.2021 року клопотання адвоката Сидоренко Т.В. задоволено частково, відкладено розгляд справи на 03.06.2021 року, продовжено строки розгляду справи, роз`яснено право на надання заяви про слухання справи у відсутності сторони, на проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою.

03.06.2021 року ОСОБА_2 подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю адвоката, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Клопотання задоволено, слухання справи відкладено на 28.08.2021 року.

До судового засідання позивач та її адвокат не з`явилися.

Ухвалою від 13.10.2021 року заяву від імені ОСОБА_13 про залишення позовної заяви без розгляду повернуто.

Від позивача не надходило заяв про залишення позову без розгляду.

Представник відповідачів - адвокат Бєлік С.В. вважав за можливе продовжити розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Начальником відділу Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області Ключник І. надано заяву №15.1-5.1/1646 про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Суд приходить до наступного.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Ухилення позивача від участі в судовому розгляді поданого ними ж позову порушує права іншої сторони відповідачів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи вище викладене, а також те, що існує спір між сторонами який стосується інтересів дитини, який підлягає вирішенню, оскільки кожна особа має право на те, щоб його справа була розглянута безстороннім і неупередженим судом, враховуючи принципи верховенства права, а також те, що позивач не відмовлялася від пред`явлених позовних вимог, пропорційності, вважає можливим застосувати приписи п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Враховуючи вищевикладене, а також заяву ОСОБА_2 подану 03.06.2021 року про підтримання позову в повному обсязі, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності позивача та її представника на підставі приписів п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити розгляд цивільної справи позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька за відсутності сторін, які не з`явилися та свідків.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Черенкова Н.П.