Справа № 522/2767/18
Провадження № 4-с/522/152/21
УХВАЛА

12 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

судді Косіциної В.В.

при секретарі Левченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисецької О.О. про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Лисецької О.О. про відвід судді Косіциної В.В., оскільки суддею під час розгляду скарги неодноразово висловлювалось її ставлення до скарги ОСОБА_1 , ще не розглянувши її. Суддею стверджувалось про те, що квартира з приводу якої подана скарга є спільним майном подружжя. Водночас, не прийнявши заяву про поновлення строку, висловлювала суб`єктивну думку щодо зазначеної скарги та результату її розгляду, що свідчить про заінтересованість розгляду справи та такі дії викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

В зв`язку з чим, вказані обставини стали підставою для звернення з заявою про відвід судді.

Представник заявника підтримав подану ним заяву про відвід, наполягаючи на її задоволенні.

Інші учасники справи в судовому засіданні 12 жовтня 2021 року заперечували проти задоволення заяви.

Ознайомившись з заявою про відвід та матеріалами справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому, судове засідання призначене на 12 жовтня 2021 року та заява про відвід подана безпосередньо в судовому засіданні 12 жовтня 2021 року та заявлена в усному порядку, а лише згодом подана в письмовому вигляді.

Тому, враховуючи, що заява Лисецької О.О. про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, 10 вересня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Д.А., на дії та рішення державного виконавця.

13 вересня 2021 рокуухвалою Приморського районного суду міста Одеси прийнято до розгляду скаргу та призначено проведення судового засідання.

Предметом розгляду даної справи є з`ясування правомірності дій та рішення державного виконавця.

В заяві про відвід заявник зазначає про висловлювання суддею своєї думки щодо вказаної скарги ОСОБА_1 , що дає підстави для сумнівів в неупередженості суді.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судових засіданнях під час розгляду скарги, було постановлено ряд запитань для з`ясування обставин справи і встановлення обґрунтованості скарги, без відповідей на які суд буде позбавлений можливості належним чином оцінити доводи скаржника та заперечення учасників.

В тому числі суд ставив питання державному виконавцю щодо співвідношення положень законодавства, що регулюють діяльність державних виконавців та процедуру виконавчого провадження та норм Сімейного кодексу України щодо презумпції спільності майна подружжя.

Проте, заявником - адвокатом Лисецькою О.О. вказані питання розцінені, як висловлювання суддею позиції щодо розгляду скарги, а саме позиції щодо режиму власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що це є лише особистим припущенням заявника, не може свідчити про упередженість суду, а тим більш розцінюватися як висловлювання відношення суду до самої скарги та її обґрунтованості, з огляду ще й на ту обставину, що предметом скарги є дії виконавця, а не встановлення режиму власності подружжя на нерухоме майно.

Щодо аргументу адвоката Лисецької О.О., що суд не розглянувши клопотання представника скаржника про поновлення строку на звернення до суду, вже висловив свою позицію.

В судовому засіданні 12.10.2021 року представник скаржника подав уточнену скаргу.

Інші учасники проти її прийняття заперечували, в тому числі з тих підстав, що скаржник порушив строки звернення до суду з первісною скаргою, посилаючись на ту обставину, що представник скаржника ОСОБА_4 ще 10.08.2021 року.

Оскільки про цю обставину суд було повідомлено лише 11.10.2021 року у додаткових письмових поясненнях, суд відклав розгляд клопотання представника скаржника про поновлення строків та питання прийняття уточненої скарги, зобов`язавши учасників справи надати додаткові докази.

Жодної позиції щодо пропуску скаржником строків, чи поважності чи не поважності причин пропуску, а тим більше про поновлення такого строку суд не висловлював.

Як вже зазначалось, підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Крім того, статтею 37 ЦПК України вказано на недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, а саме, якщо:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відтак, перелік підстав для задоволення заяви про відвід є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, посилання Лисецької О.О. на заінтересованість судді, не відповідають дійсності.

Також, суд звертає увагу, що законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, суд приходить до висновку, про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 260 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисецької О.О. про відвід судді - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 18.10.2021 року.

Суддя Косіцина В.В.