Справа № 462/6117/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 жовтня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у спрощеному позовному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником зазначеної квартири. У квартирі зареєстровані її брати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який з 2012 року проживає за кордоном у штаті Нью-Йорк США та можливості прибути в Україну в нього немає. У зв`язку з формальною реєстрацією місця проживання її брата ОСОБА_2 виникають проблеми з продажем даної квартири, зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на нього та неможливістю оформити житлову субсидію. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 29.09.2021 року подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який відзиву суду не подав, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

25 серпня 2021 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128648933 від 22 червня 2018 року /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 12 листопада 1996 року квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.7/.

Як вбачається з угоди про зміну форми власності на квартиру від 02 липня 1999 року виходячи із рівності права кожного на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовилися про визнання за кожним 1/5 частини квартири /а.с.8/.

Відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. від 22 червня 2018 року, номер в реєстрі №3711, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали у власність ОСОБА_1 4/5 частки квартири АДРЕСА_3 /а.с.9-10/.

Відповідно до довідки ЛКП «Левандівка» з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 18 серпня 2021 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.6/.

Проте у спірному житлі проживає лише позивач, що підтверджується актом № 215 від 02 серпня 2021 року, складеним комісією ЛКП «Левандівка», з якого вбачається, що відповідач у квартирі АДРЕСА_2 не проживає з 2012 року по даний час /а.с.12/.

Згідно із ч. 1 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Оскільки відповідач спільно з власником спірного житла з 2012 року не проживає, витрати утримання житла не здійснює, спільним побутом сторони не пов`язані, суд приходить до висновку, що відповідач не є членом сім`ї власника житла, виходячи зі змісту норм, закріплених у сімейному законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

За таких обставин, беручи до уваги, що позивач є єдиним власником квартири АДРЕСА_2 , у якій вона постійно проживає, відповідач передав у власність позивача належну йому 2/5 частки даної квартири, відповідач спільно з власником у цьому житлі з 2012 року не проживає, а також, враховуючи, що реєстрація відповідача у спірному житлі створює позивачу певні перешкоди у користуванні ним, зокрема вона не може продати дане житло та оформити житлові субсидії, що призводить до того, що позивач, має нести додаткові витрати з утримання своєї квартири, суд приходить до висновку, що право відповідача на користування чужим майном (спірним жилим приміщенням) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України.

Зазначена правова позиція повністю відповідає позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс6 та постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №702/101/18).

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 81,89,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКП: НОМЕР_3 ).

Суддя:

Оригінал рішення.