Провадження № 2-др/761/140/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Мальцева Д. О.,

при секретарі Колодяжному В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача 3 ОСОБА_1 - адвоката Гулько Ж.В. про ухвалення додаткового рішення по справі № 761/22446/20 за позовом ТОВ «ДБК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Центр правової допомоги та реєстрації», ТОВ ЯР» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача 3 ОСОБА_1 - адвокат Гулько Ж.В. звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив прийняти додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «ДБК» судові витрати відповідача 3 ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 14 250, 00 грн. та витрати на послуги пошти у розмірі 142, 80 грн., оскільки судом під час прийняття рішення не було враховано стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача 3.

Представник позивача надав до суду письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача вказав, що представником відповідача 3 не було надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу, не надано доказів понесених витрат на послуги пошти в розмірі 142, 80 грн.

Крім того, представником відповідача 3 було надано докази понесених витрат після закінчення строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що є підставою для залишення такої заяви без розгляду.

Також вказує, що спір виник внаслідок укладених договорів щодо належних позивачу об`єктів нерухомого майна, а тому витрати необхідно покласти на відповідача 3.

23.09.2021 від представника позивача надійшли заперечення з приводу задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

27.09.2021 від представника відповідача 3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, однак з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 17.06.2021 позовні вимоги ТОВ «ДБК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Центр правової допомоги та реєстрації», ТОВ ЯР» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, задоволено частково, визнано недійсними договори купівлі-продажу майнових прав № 04/04/2016-220 від 04.04.2016року. на квартиру АДРЕСА_1 укладеного між ТОВ «ЯР» та ОСОБА_2 ; визнано недійсними договори купівлі-продажу майнових прав № 04/04/2016-16 від 04.04.2016року на творчу майстерню АДРЕСА_2 укладеного між ТОВ «ЯР» та ОСОБА_2 , визнано недійсними договори купівлі-продажу майнових прав № 04/04/2016-26 від 04.04.2016року на офісне приміщення АДРЕСА_3 укладеного між ТОВ «ЯР» та ОСОБА_2 .

06.09.2021 від представника відповідача 3 ОСОБА_1 - Гулько Жанни Вікторівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача 3 витрат на правову допомогу та витрат на послуги пошти.

Суд, дослідивши заяву, надані до неї докази та матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної заяви з огляд на наступне.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача 3 Гульлько Ж.В. разом з відзивом 30.11.2020 було надано узагальнений розрахунок (без детального опису) попередньо визначених судових витрат, в якому зазначено про вартість правової допомоги у розмірі 14250, 00 грн. /за яку сплачено 50 % вартості/ та вартість послуг листування у розмірі 300,0 грн.

До розрахунку надано копію договору про надання правової допомоги № 10/1 від 11.11.2020, укладеного між адвокатом Гулько Жанною Вікторівною та ОСОБА_1 , копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 11.11.2020 прийнятого від ОСОБА_1 на суму 7250, 00 грн., копії накладних щодо поштових відправлень.

Тобто докази понесених витрат на правову допомогу на стадії подачі відзиву не були подані у повному обсязі.

Крім того, представник відповідача 3 Гулько Ж.В. була присутня у судовому засіданні 17.06.2021, про результати розгляду справи була обізнана, однак до закінчення судових дебатів також не було надано доказів розміру всіх витрат, які відповідач 3 сплатив у зв`язку з розглядом справи, у тому числі на отримання правової допомоги, - у повному обсязі.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, другу копію квитанції до прибуткового касового ордеру №24 від 17.06.2021 прийнятого від ОСОБА_1 на суму 7000, 00 грн. представником відповідача 3 Гулько Ж.В. надано 06.09.2021.

При цьому, відповідачем 3 чи його представником не було подано до закінчення судових дебатів у справі і відповідної заяви щодо надання доказів понесених витрат на правову допомогу після винесення рішення суду у відповідності до ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зокрема в частині надання детального опису виконаних робіт, актів прийому-передачі виконаних робіт, другої квитанції, на підтвердження оплати послуг адвоката.

Крім того, не було надано відповідачем 3 чи його представником детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги.

У свою чергу, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

На цьому наголосив у своїй постанові від 23.11.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/7748/18.

Аналогічний підхід під час вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу застосовано Верховним Судом у постанові від 09.10.2020 у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20), у постанові від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20).

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки вказаний спір виник внаслідок неправомірного відчуження належного позивачу майна, при цьому, відповідачем 3 не було доведено тієї обставини, що останній був добросовісним набувачем, враховуючи, що позов було задоволено частково, первісний договір, на підставі якого було відчужене спірне майно, визнано недійсним.

З огляду на зазначене, враховуючи підстави позову, прийняте за результатами розгляду рішення суду, а також враховуючи те, що представником відповідача 3 не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, а також не було своєчасно надано всі докази на підтвердження понесених витрат, підстав для стягнення витрат на правову допомогу та витрат на пошту - не вбачається, відтак відсутні підстави і для прийняття додаткового рішення за заявою представника відповідача 3 Гулько Ж.В.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст. 133, 141, 137, 264, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача 3 ОСОБА_1 - адвоката Гулько Ж.В., поданої по справі № 761/22446/20 за позовом ТОВ «ДБК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Центр правової допомоги та реєстрації», ТОВ ЯР» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: