Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 568/526/21

провадження № 61-16049ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельного підприємства «Щедра Нива», в інтересах якого діє адвокат Дяденчук Анатолій Іванович на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельного підприємства «Щедра Нива» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ Виробничо-торгівельного підприємства «Щедра Нива» про витребування нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

Крім того, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 568/526/21, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборонивши ТОВ Виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива» вчиняти будь-які дії з приводу відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , площею 446,06 кв. м.

Заява обґрунтована тим, що майно, яке він має намір витребувати, вибуло з володіння поза його волею, а також посилався на той факт, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року скасовано.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно та заборонено ТОВ Виробничо-торгівельному підприємству «Щедра Нива» вчиняти будь-які дії з приводу відчуження нерухомого майна - котельні загальною площею 446,06 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 258.

У вересні 2021 року ТОВ Виробничо - торгівельне підприємство «Щедра Нива», в інтересах якого діє адвокат Дяденчук А. І., на адресу Верховного Суду надіслало касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року та залишити в силі ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано жодних належних доказів, які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову, не вказано обґрунтування на предмет того, що саме такий вид забезпечення позову необхідно застосувати і він не спричинить порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема,

з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом

в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що є підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборонивши ТОВ Виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива» вчиняти будь-які дії з приводу відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , площею 446,06 кв. м, оскільки вказаний вид заходів забезпечення позову є доцільним та співмірним з позовними вимогами, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Суд, враховуючи характер спору і зміст позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року, на підставі якої виникло право власності ОСОБА_2 , на котельню, загальною площею 466,06 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була скасована, спірний об`єкт відчужений на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 1485, виданий 22 жовтня 2020 року ТОВ «Щедра Нива», що укладений після скасування рішення суду від 18 квітня 2017 року, тому обрання такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на вказане майно, відповідає як предмету позовних вимог, так і вимогам статей 149, 150 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем не надано жодних належних доказів які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову, не вказано обґрунтування на предмет того, що саме такий вид забезпечення позову необхідно застосувати і він не спричинить порушення прав та законних інтересів інших осіб, не заслуговують на увагу, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішеня убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. Верховний Суд є судом права і його повноваження визначені статтями 400, 409 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельного підприємства «Щедра Нива», в інтересах якого діє адвокат Дяденчук Анатолій Іванович на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельного підприємства «Щедра Нива» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк