Дата документу 21.10.2021 Справа № 334/7236/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7236/19 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
провадження № 22-ц/807/3821/21
У Х В А Л А

21 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого Кочеткової І.В.,

суддів Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, бездіяльністю та умисним зловживанням владою, службовим становищем працівниками поліції,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Турбіній Т.Ф. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, бездіяльністю та умисним зловживанням владою, службовим становищем працівниками поліції, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 359 ч. 2 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому ст. 357 цього Кодексу.

Ознайомившись зі змістом вищезазначеної апеляційної скарги та матеріалами справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Реалізація цього права здійснюється в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 352 ЦПК України визначено, що ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Отже, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 353 ЦПК України.

За положенням ст.353 ч.1 ЦПК України окремо від рішення суду не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відвід судді.

Оскільки ухвала суду про відвід судді в ч. 1 ст. 353 ЦПК України не вказана, вказана ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 с щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини "Osman проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Kreuz проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги скаржнику не є порушенням права на справедливий судовий захист і не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, бездіяльністю та умисним зловживанням владою, службовим становищем працівниками поліції, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 352, 353,357 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, бездіяльністю та умисним зловживанням владою, службовим становищем працівниками поліції, повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська