Справа № 739/1201/21
Номер провадження 2/739/449/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка І.К.,
за участі секретаря Шкурат О.Г., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації та Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання державного акту недійсним та визнання права на земельну частку (пай),
ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації та Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області провизнання недійсним державного акту та визнання права на земельну частку (пай).
Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті спадщину прийняла мати позивача ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання, але спадкових прав нотаріально не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняла належним чином, до складу якої, як вона вважала, входили земельні ділянки, які розташовані на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області із земель КСП «Україна». Право власності посвідчується державними актами на право приватної власності на землю від 06.06.2003 року серії ЧН №121322 та ЧН № 150977. Але акти були видані на ім`я ОСОБА_2 після її смерті.
Даний факт унеможливлює оформлення позивачем спадщини. В судове засідання позивач не з`явилась, але подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.
Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в судове засіданні не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі.
Представник відповідача Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 10)
Відповідно до заповіту від 26 березня 1997 року, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_3 (а.с.7)
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07 листопада 2016 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8)
Згідно повідомлення відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_2 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0139399, який був втрачений про що позивач звернувся до ЗМІ. (а.с.4, 6).
Згідно з вимогами ст. 22 ЗК України (в редакції чинної на день смерті ОСОБА_2 ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Після смерті ОСОБА_2 , в порушення вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, на її ім`я ОСОБА_4 були видані державні акти серії ЧН №121322 та ЧН № 150977 від 06.06.2003 року.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом в якому зазначено, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 . (а.с.5)
Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 1 ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Позивач фактично позбавлений можливості оформити нотаріально свої права щодо вказаної у державних актах серії ЧН №121322 та ЧН № 150977 від 06.06.2003 року,земельних ділянок, внаслідок видачі вказаного державного акту після смерті ОСОБА_2 .
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України та те, що представники відповідачів повністю визнали вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні.
На підставі викладеного, враховуючи роз`яснення ПП ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", приймаючи до уваги вимоги затвердженого 02.07.2003 року наказом № 174 Державного комітету України по земельних ресурсах Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, згідно ст..ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 25, 1268, 1269 ЦК України та керуючись ст.ст. 200, 206, 258,259,263,264, 268 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії: ЧН №121322 від 06.06.2003 року та ЧН № 150977 від 06.06.2003 року, видані на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації та зареєстровані на ім`я ОСОБА_4
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право на земельну частку (пай) загальних розмірів 4,01 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, із земель КСП «Україна», яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.К. Іващенко.