Провадження № 2-з/522/436/21
УХВАЛА

про відмову у скасування заходів забезпечення позову та застосування іншого виду забезпечення позову

21 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Свяченої Ю.Б.,

за участі секретаря судового засідання - Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Терракс» ЛТД, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - державного реєстратора Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Новак Сергія Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська Симфонія», приватного нотаріуса Прокоф`євої Людмили Геннадіївни про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Терракс» ЛТД, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - державного реєстратора Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Новак Сергія Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська Симфонія», приватного нотаріуса Прокоф`євої Людмили Геннадіївни про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 16 липня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 16 серпня 2021 року.

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року по даній справі вжито забезпечення позову та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, апартаменти № 0411, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 73,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер 56925680, що зареєстрований за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 40836239.

У підготовче засідання 16 серпня 2021 року з`явилися представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_1 . Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання відкладено на 21 вересня 2021 року.

10 вересня 2021 до суду від Приватного нотаріуса Прокоф`євої Л.Г. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності.

25 серпня 2021 року до суду з клопотанням про скасування забезпечення позову та застосування іншого виду забезпечення позову звернулась ОСОБА_1 , в якому просить скасувати захід забезпечення позову у виді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, апартаменти № 0411, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 73,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 40836239, що вжитий згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року, а також, застосувати інший захід забезпечення позову, а саме до набрання чинності рішенням у вказаній справі заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України Прокоф`євій Людмилі Геннадіївні, у спадковій справі №1/2021 від 09.02.2021 року, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі щодо видачі спадкоємцям померлого свідоцтва про право на спадщину.

Клопотання вмотивовано тим, що застосування забезпечення позову у вигляді арешту об`єкта нерухомості є передчасним та не відповідає предмету спору отримання права власності в порядку спадкування. Зважаючи на особливості предмету спору, відповідач вважає, що ефективним заходом забезпечення позову в даному випадку є заборона приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України Прокоф`євій Людмилі Геннадіївні, у спадковій справі №1/2021 від 09.02.2021 року, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі щодо видачі спадкоємцям померлого свідоцтва про право на спадщину.

У підготовче засідання 21 вересня 2021 року зявилися представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ТОВ «Терракс» ЛТД. Інші учасники справи не зявилиси, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_1 надійшли клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти скасування забезпечення позову, посилаючись на те, що право власності за відповідачем зареєстровано на спірний об`єкт на підставі підроблених угод, що свідчить про наявність очевидних ризиків неможливості виконання рішення суду без арешту спірного майна, оскільки відповідач може розпорядитися цим майном у будь-який час, не пов`язуючи ці дії з оформленням документів по спадковій справі.

Представник ТОВ «Терракс» ЛТД у судовому засіданні зазначив, що позивач не довів, що він є спадкоємцем померлого попереднього власника майна, а тому підстави для подальшого існування забезпечення позову у вигляді арешту майна відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, що з`явилися, дослідивши матеріали справи та клопотання, приходить до наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні Дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом даного позову є скасування рішення про державну реєстрацію та визнання права власності в порядку спадкування стосовно об`єкту нерухомого майна, на котрий представник позивача просить накласти арешт, тож, суд приходить висновку про пов`язаність предмету позову з заходами забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: апартаменти № 0411, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 73.9, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 56925680, що зареєстрована за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності довірчої власності 40836239.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6- 605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно- правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. ч. 1. 3-7, ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахування вищевикладеного, приймаючи до уваги наведенні норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, тому невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

Суд, застосовуючи забезпечення позову у вигляді арешту спірного мана, виходив із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а також з того, що в суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

При цьому суд звернув увагу, що забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Суд повністю мотивував необхідність вжиття забезпечення позову в ухвалі від 29.07.2021 року.

В свою чергу, ОСОБА_1 мотивує своє клопотання про скасування забезпечення позову лише тим, що воно є передчасним та порушує її права як власника та права членів її сім`ї, що суд не вважає належним вмотивуванням обставин для скасування забезпечення позову, оскільки забезпечення позову, як зазначено в ухвалі, направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Щодо заміни виду забезпечення позову, то суд зазначає, що існують ризики відчуження спірного майна на користь третіх осіб поза межами зазначеної спадкової справи, а тому запропонований відповідачем спосіб забезпечення позову не є ефективним.

За таких обставин, суд вважає клопотання ОСОБА_1 не обгрунтованим та залишає його без задоволення.

Керуючисть ст.ст. 156, 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову та застосування іншого виду забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Терракс» ЛТД, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - державного реєстратора Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Новак Сергія Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська Симфонія», приватного нотаріуса Прокоф`євої Людмили Геннадіївни про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б. Свячена