Справа № 496/4343/20
Провадження № 2/496/993/21
08 жовтня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Пендюри Л.О.
за участю секретаря - Богдан Ю.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу,
Позивач в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі у разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 01.03.2017 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2757487. У відповідності до умов вказаного полісу страхувальник ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «SKANIA» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.114 (зворот)).
21.09.2017 року близько 15 год. 50 хв. на 470 км. + 100 м. автошляху «Київ-Харків-Довжанський» відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «SKANIA» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » не витримав безпечну дистанцію і допустив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.116).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » - ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом № АК/2757487 (а.с.115).
З моменту ДТП відповідачем ОСОБА_2 не було повідомлено страховика ПрАТ «УПСК» про ДТП у встановлений законом строк, тобто у нього виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом №АК/2757487.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачу ОСОБА_2 ПрАТ «УПСК» було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.142 (зворот)-143)., однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
01.10.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, згідно додатку № 1 до якого, новий кредитор - ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № ОЦ/123/450/17/9621 від 19.12.2017 року (а.с.110-114).
Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної, юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до положень ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право регресу страховика. Пунктом 38.1. цієї статті передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: п.38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку: підпункт в) якщо він після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , який є правонаступником у вказаному зобов`язанні ПрАТ «УПСК», яке виплатило страхове відшкодування потерпілому від ДТП, має право зворотньої вимоги до особи, визнаної винним у ДТП, тобто відповідача ОСОБА_2 ..
Розмір виплаченого страхового відшкодування позивачем підтверджено належними доказами, а тому відповідач, як особа вина у вчиненні ДТП має відшкодувати позивачу ФОП ОСОБА_1 , який є правонаступником ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», суму сплаченого страхового відшкодування потерпілому у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь збитків відшкодування страхової виплати в порядку регресу.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, що складаються зі сплати судового збору - 840 грн. 80 коп. та витрат на правову допомогу - 2000 грн., які підтверджуються належними доказами.
Керуючись ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 27, 29, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Суддя Л.О. Пендюра