Провадження № 22-ц/812/1983/21
Єдиний унікальний номер судової справи № 470/811/20
У Х В А Л А

21 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2021 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідачка 24 вересня 2021 року направила поштою апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку.

Як на поважність підстав для поновлення строку ОСОБА_1 посилалася на те, що копію оскаржуваного рішення вона отримала лише 14 вересня 2021 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, які були наведені ОСОБА_1 у апеляційній скарзі визнані неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху для надання інших поважних причин. Надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заяви про поновлення процесуального строку з зазначенням інших підстав його поновлення.

20 жовтня 2021 року на виконання вказаної ухвали суду відповідачка надала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2021 року. Зазначала, що копію оскаржуваного рішення отримала лише 14 вересня 2021 року про що свідчить відповідна її заява з відміткою про отримання. Крім того ОСОБА_1 посилається на те, що повідомлення про вручення поштового відправлення на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення, яке міститься в матеріалах справи не підтверджує , що саме відповідачка його отримала, оскільки за заначеною адресою в АДРЕСА_1 вона не проживає. Звертає увагу на те, що з березня 2021 року проживає у АДРЕСА_2 , яка їй належить на праві власності з 02 липня 2010 року, де вона зареєстрована та додає копії відповідного договору купівлі-продажу та паспорту.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2021 року слід відмовити враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 14 травня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області, а повний текст даного рішення виготовлено 19 травня 2021 року (том 1 а.с. 186, 187-190). Відповідачка отримала копію вступної та резолютивної частини для себе та свого представника 17 травня 2021 року (том 1 а.с.193,194). 19 травня 2021 року судом було направлено ОСОБА_1 повний текст судового рішення, який вона згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення отримала саме 27 травня 2021 року. Таке повідомлення засвідчено особистим підписом відповідачки (том 1 а.с. 198, 204).

Посилання відповідачки на те, що вона зареєстрована за іншою адресою в м.Миколаєві та не могла отримувати копію рішення в АДРЕСА_1 не можна прийняти до уваги. З копії паспорту вбачається, що нове місце реєстрації відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано тільки 23 червня 2021 року, тобто майже через місяць як нею отримано копію оскаржуваного рішення. Тим більше саме 14 травня 2021 року особисто ОСОБА_1 надано заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 14 травня 2014 року де нею зазначено адресу свого проживання АДРЕСА_1 (т.1 а.с.171). Заяв про зміну місця проживання чи можливу іншу адресу для листування від останньої до суду не надходило.

Частинами 1, 2 ст. 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Враховуючи, що копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано 27 травня 2021 року, апеляційна скарга на рішення районного суду подана ОСОБА_1 - 24 вересня 2021 року, то нею пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження передбачений ч. 1 ст. 354 ЦПК України майже на 4 місяці.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Аleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Тrukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні ст. 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилалася на те, що вона отримала копію оскаржуваного рішення тільки 14 вересня 2021 року, а раніше таку копію не отримувала та проживає за іншою адресою ніж їй вона направлялась.

Однак, наведені підстави пропуску строку на апеляційне оскарження спростовуються матеріалами справи, якими підтверджено отримання копії рішення саме 27 травня 2021 року за місцем реєстрації ОСОБА_1 в смт Березнегувате.

Враховуючи зазначене, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи, що відповідачка не усунула недоліки апеляційної скарги, а саме: не зазначила інших поважних причин пропуску строку та не надала докази на їх підтвердження, суд апеляційної інстанції на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись п. 4 ч. 1ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2021 року в цивільній справі №470/811/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова