Провадження №2/523/5475/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляка Христина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача ОСОБА_2 діючи на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1902 вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляка Христиною Миколаївною від 03.06.2021р.

Одночасно з пред`явленням позову представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій посилаючись на ту обставину що на теперішній час в рамках відкритого виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису, який оспорюється, призначені торги на 27.10.2021р. по реалізації майна ОСОБА_1 на яке накладено арешт, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65961020, відкритому 02.07.2021р приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. за виконавчим написом №1902.

Заяву розглянуто за відсутності учасників справи у відповідність до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суддя вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явлення позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п. 7 цього зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддя вважає, що невжиття саме такого виду забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав позивача у разі задоволення вищевказаних позовних вимог, а заборона вчиняти певні дії, є обґрунтованою та співмірною заявленим позовним вимогам.

Даних щодо наявності підстав для зустрічного забезпечення, в тому числі з підстав, передбачених ст.154 ч.3 ЦПК України, суду не надано.

З урахуванням вище наведеного, беручи до уваги наявність позову за яким позивач оспорює виконавчий напис вчинений 03.06.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляка Х. М. зареєстрований в реєстрі за №1902, а також ту обставину що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення, а тому суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягаю задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 65961020, відкритому 02.07.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляка Христини Миколаївни зареєстрованого в реєстрі за №1902 від 03.06.2021року.

Копію ухвали для виконання направити до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича (адреса: вул. Грецька, 44 оф.207 м. Одеса, 65026).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено та підписано 21 жовтня 2021 року.

Суддя