Справа № 236/2480/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію та абонентське обслуговування, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2021 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за теплову енергію в розмірі 86876,82 грн. за період з 01.10.2010 року по 01.06.2021 року; інфляційні витрати в розмірі 2701,48 грн., 3% річних в сумі 2270,00 грн.; плату за абонентське обслуговування за період жовтень-листопад 2020 року, січень - травень 2021 року в розмірі 211,36 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП «ДТКЕ») є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи та діють згідно з Положенням, затвердженим ОКП «ДТКЕ», самостійно здійснюють фінансово-економічну діяльність та є самостійними платниками податків. Керівництво структурними підрозділами здійснюють директори, що діють на підставі довіреності, яка видається Генеральним директором ОКП «ДТКЕ».

Виробнича одиниця ОКП «ДТКЕ» «Лимантепломережа» (далі ВО «Лимантепломережа») є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», основною діяльністю якої є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам).

Згідно із Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 "Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення" позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги з постачання теплової енергії у строки встановлені договором або законом.

Між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 встановилися фактичні договірні обов`язки, оскільки остання є власницею кватири АДРЕСА_1 . На її ім`я на підприємстві відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за вищевказаною адресою. За період з 01.10.2010 року по 01.06.2021 року заборгованість по особовому рахунку відповідачки складає 86876,82 грн. Оплата нарахувань за вказаний період відповідачкою не здійснювалася.

За порушення грошового зобов`язання згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, з відповідачки підлягає стягненню інфляційні витрати в розмірі 2701,48 грн., 3% річних в сумі 2270,00 грн.

Позивач тривалий час був позбавлений можливості звернення до суду із заявою про стягнення заборгованості за надані послуги, у зв`язку з тим, що відповідачкою не надано інформації про осіб, зареєстрованих у квартирі. Дані про особу відповідачки стали відомі позивачеві лише восени 2020 року. У зв`язку з чим позивач вважає, що строк позовної давності ним пропущено з поважних причин, просить його поновити.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг передбачена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 (зі змінами). Представник відповідача за довіреністю Золотарьова А.С. при зверненні до позивача восени 2020 року надала документи, які дають право на відключення квартири від централізованого постачання, але не надала затверджений комісією акт про відключення від мережі централізованого опалення. За відсутності даного акту підстав для здійснення перерахунку або припинення нарахування за послуги теплопостачання підстав у позивача не має.

Крім того позивач просить стягнути з відповідачки плату за абонентське обслуговування за жовтень - грудень 2020 року, січень - травень 2021 року в розмірі 211,36 грн. (по 26,42 грн. за місяць) та судовий збір (а.с.1-7).

Ухвалою судді від 01.07.2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання, встановлений відповідачці строк для надання відзиву на позов (а.с.74-75).

11.08.2021 року до суду надійшов відзив відповідачки, в якому вона позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у позові відмовити; не поновлювати позивачеві строк позовної давності; судовий розгляд провести за її відсутності.

На обґрунтування заперечень відповідачка зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири з 2004 року належить квартира АДРЕСА_1 . На підставі рішення Краснолиманської міської ради №112 від 28.04.2006 року «Про створення міської комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання» та керуючись Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22.11.2005 року «Про затвердження порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», на засіданні міської комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (Протокол №4 від 04.07.2006 року) прийнято рішення, яким погоджено переобладнання вищевказаної квартири індивідуальним опаленням при обов`язковому виконанні технічних умов. Відповідачкою отримані Технічні умови та пройдено узгодження на встановлення автономного опалення, яке містить підписи та печатки усіх підприємств та установ, визначених виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради. З пункту 6 зазначеного узгодження вбачається можливість встановлення саме електричного опалення. Відключення від мереж централізованого опалення відбулося 22 вересня 2006 року. Акт на відключення квартири від мереж було складено в присутності відповідачки та передано на затвердження комісії. Втрата документів, складених в 2006 році не може бути підставою встановлення порушень з її боку при відключенні від централізованого опалення. Всі вимоги, зазначені у дозволі вона виконала, автономне опалення забезпечила шляхом придбання побутових приладів електричних панельних опалювальних з конвенційним ефектом, встановлення яких не потребувало оформлення окремого проекту. Рішення постійно діючої комісії в 2006 році передала позивачеві. У зв`язку з початком АТО, за період її перебування на військовій службі з квартири зникли речі та документи, які б могли додатково підтвердити законність відключення від мереж теплопостачання. Будь яких листів, попереджень від позивача на протязі 14 років вона не отримувала, тому була впевнена, що договірні відносини з позивачем відсутні, особовий рахунок закрито. Вона зареєстрована в даній квартирі з 2010 року по теперішній час, крім того вона зареєстрована як внутрішньо переміщена особа з листопада 2019 року в м. Рівне, де проходить військову службу. Отже вважає, що позивач не був обмежений в отриманні інформації щодо її реєстрації. Тому заперечує проти клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності та визнання причин такого попуску поважними. Просить застосувати строк позовної давності. У зв`язку з тим, що послугу з централізованого опалення не отримувала, вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості, а також похідні вимоги про стягнення інфляційних збитків, 3% річних та абонентського обслуговування безпідставними (а.с.79-82).

Враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, зазначає таке.

Як встановлено судом Обласне комунальне підприємство «Донецьктелокомуненерго» (код ЄДРПОУ 0337119, далі ОКП «ДТКЕ») є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, що підтверджується Випискою з ЄДРПОУ (а. с. 49-50). Основним видом економічної діяльності підприємства є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.49).

Виробнича одиниця ОКП «ДТКЕ» «Лимантепломережа» (далі ВО «Лимантепломережа») є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», що підтверджується Витягом з ЄДРПОУ (а.с.51-52).

Метою діяльністю ВО «Лимантепломережа» згідно з п. 2.1. Положення про неї є дотримання якісних показників виробництва та транспортування теплової енергії для належного обслуговування та задоволення потреб споживачів в отриманні послуг по постачанню теплової енергії та інших видів послуг, з провадженням заходів, направлених на зниження собівартості теплової енергії та послуг.

Предметом діяльності ВО «Лимантепломережа» (п. 2.2.) є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами. (а.с.59).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.10.2004 року, що посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., реєстровий номер 4395, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.85-87).

Рішенням Краснолиманської міської ради від 01.10.2015 року за №6/46-3551 «Про перейменування вулиць та провулків м. Красний Лиман, назви яких містять символіку комуністичного режиму», вул. Крупська перейменована на АДРЕСА_2 .

Згідно Постанови ВРУ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 04.02.2016 року № 984-VIII місто Красний Лиман перейменовано на місто Лиман.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно відмітки у паспорті серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою з 04.08.2010 року (а.с.83-84).

Згідно довідки від 22.10.2019 року №5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.91).

За адресою: квартира АДРЕСА_1 позивачем відкритий особовий рахунок на ім`я відповідачки № НОМЕР_1 , за період з 01.10.2010 року по 01.06.2021 року, у довідці про рух коштів по особовому рахунку зазначена заборгованість в розмірі 86876,82 грн. (а.с.11-12).

Згідно з калькуляцією плати за абонентське обслуговування розмір плати на 1 абонента в місяць складає 26,42 грн. (а.с.13).

Підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системи централізованого опалення на протязі 2014-2021 років підтверджується відповідними актами про підключення та відключення будинку за участю представників КП «Краснолиманська СЄЗ» (а.с.14-27).

Початок та закінчення опалювального сезону для позивача встановлювалися відповідними рішеннями Краснолиманської (Лиманської) міської ради та наказами по ВО «Лимантепломережа» (а.с.28-42).

Згідно з витягу з протоколу № 4 засідання міської комісії розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 04.07.2006 року, погоджено переобладнання квартир та нежитлових приміщень індивідуальними газовими котлами при обов`язковому виконанні технічних умов, в тому числі ОСОБА_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Запропоновано при виконанні проектних робіт установка котла з закритою камерою згорання (а.с.).

ОСОБА_1 узгодила з відповідними організаціями, питання облаштування автономного опалення в вищевказаній квартирі, що підтверджується листом-узгодження; при цьому в п. 1 даного узгодження зазначено про видачу ДКП «Житлово-експлуатаційне об`єднанням» відповідачці Технічних умов; в п. 6 Слов`янське управління газового господарства при узгодженні зазначило «електроенергія» (а.с.88,89,90).

Згідно виданих ДКП «Житлово-експлуатаційне об`єднанням» Технічних умов відповідачка повинна була: отримати технічні умови енергопостачальної організації; виконати проект на енергозбереження джерела тепла; виконати проект реконструкції внутрішньодомової системи опалення, в тому числі, проект демонтажу обігрівальних приборів квартири; проекти узгодити з ДКП ЖЄК; відключення квартири виконувати спеціалізованою організацією, що має відповідну ліцензію на виконання даного виду робіт; по закінченню робіт скласти Акт (ДКП ЖЄК) та укласти договір на теплопостачання з урахуванням проведеного відключення; Акт на відключення надати в тепломережу (а.с.90).

Згідно з актом від 22.09.2006 року, складеним комісією в складі: зварювальника ОСОБА_2 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_3 , слюсаря ОСОБА_4 (без зазначення суб`єкта господарювання представниками якого вони є), в ході обстеження квартири АДРЕСА_1 , встановлено, що в квартирі відсутні батареї централізованого опалення, труби, що проходять через квартиру ізольовані, труби гарячого водопостачання в ванній кімнаті та в кухні відрізані. Опалення квартири здійснюється за допомогою електричних конвекторів, що встановлені на стінах кімнат квартири (а.с.96).

Згідно з відповіддю КП «Лиманська СЄЗ» від 06.10.2020 року відповідачці повідомлено, що будь-яка інформація стосовно виконання робіт по відключенню її квартири від центрального опалення відсутня (а.с.94).

Листом від 16.07.2020 року, адресованим заступнику Лиманського міського голови, з приводу звернення ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , директор ВО «Лимантепломережа» повідомив, що особовий рахунок на ім`я відповідачки оформлений в квітні 2005 року. За період з жовтня 2004 року по червень 2010 року було нараховано за послугу 12227,75 грн. сплачено заборгованості в сумі 5415,55 грн. В липня 2010 року рішенням Лиманського міського суду від 30.07.2010 року №2Н-173-10 на користь тепломережі було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 6957,23 грн. Борг по рішенню суду сплачено в повному обсязі. З приводу відключення від систем централізованого опалення ОСОБА_1 не зверталася і відповідних документів не надавала. Станом на 01.07.2020 року заборгованість становить 68120,23 грн. (а.с.43).

Згідно з актом обстеження відключеного від мереж централізованого опалення житлового будинку (квартир) від 14.04.2021 року, що його складено представниками позивача в присутності представника відповідачки ОСОБА_5 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відключена від мереж централізованого опалення, прилади опалення демонтовані, транзитні трубопроводи за ізольовані; джерелом опалення приміщення є електроопалення. В примітці до акту зазначено, що документи, що підтверджують надання права на відключення вказаної квартири від мереж ЦО та ГВП у встановленому законодавством порядку у ВО «Лимантепломережа» не надано (а.с.93).

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про теплопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги»; Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила); Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок відключення); Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47 «Про затвердження Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно частини 6 статті 19 зазначеного Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875- IV, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Згідно частини 3 статті 20 Закону №1875- IV споживач зобов`язаний, в тому числі, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630 (із змінами) "Про правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (далі Правила № 630), в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Питання відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових будинках регулювалося на час виникнення спірних правовідносин Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок відключення).

Порядком відключення встановлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою (п.2.1).

Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення (п. 2.2., 2.2.1.).

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж (п.2.3.1, 2.4, 2.4.2.).

Разом з проектом індивідуального (автономного) теплопостачання надаються:

- технічні рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання: перенесення транзитних стояків, їхня ізоляція, можливе перекладання розподільчих трубопроводів, стояків, заміна дросельних діафрагм, елеваторів, теплолічильників тощо;

- проект теплоізоляції огороджувальних конструкцій, які відокремлюють приміщення з індивідуальним (автономним) теплопостачанням від сусіднього та, можливо, і зовнішніх огороджувальних конструкцій;

- значення тепловіддачі транзитних стояків та трубопроводів, які проходять приміщенням з індивідуальним (автономним) теплопостачанням і, при потребі, теплові навантаження місць загального користування;

- розраховані теплові навантаження об`єкта (квартири, нежитлового приміщення, секції, будинку) (п. 2.4.1).

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи (п. 2.5.).

По закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п. 2.6).

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п. 2.7).

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 з 2004 року є власницею квартири АДРЕСА_1 , позивач є виконавцем послуги з постачання теплової енергії.

В 2006 році відповідачка звернулася до міської комісії розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, з метою відключення її квартири від мереж централізованого опалення. На той час така можливість була передбачена Порядком відключення. Отримавши позитивне рішення комісії від 04.07.2006 року, ОСОБА_1 узгодила з відповідними організаціями, питання облаштування автономного опалення, що підтверджується листом-узгодження.

Виданими ДКП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» відповідачці Технічними умовами, було передбачено та зобов`язано споживача вчинити низку дій для реконструкції системи опалення, а саме: отримати технічні умови енергопостачальної організації; виконати проект на енергозбереження джерела тепла; виконати проект реконструкції внутрішньодомової системи опалення, в тому числі, проект демонтажу обігрівальних приборів квартири; проекти узгодити з ДКП ЖЄК; відключення квартири виконувати спеціалізованою організацією, що має відповідну ліцензію на виконання даного виду робіт; по закінченню робіт скласти Акт (ДКП ЖЄК) та укласти договір на теплопостачання з урахуванням проведеного відключення; Акт на відключення надати в тепломережу (а.с.90).

Проте матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою в повному обсязі виконанні зазначені Технічні умови, жодного узгодженого проекту суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачці послуг з постачання тепла.

На посилання відповідачки, що встановлення електричного опалення в квартирі не потребувало оформлення окремого проекту, суд зауважує, що згідно з Додатком №3 до Порядку відключення проектування та будівництво електроопалення приміщень з використанням електричних кабельних систем допускається незалежно від кількості поверхів та повинно проектуватись відповідно до ДБН В.2.5-24-2004 "Електрична кабельна система опалення".

Акт від 22.09.2006 року не відповідає вимогам Порядку відключення (додаток 4): не містить посилання на найменування суб`єкта господарювання, який здійснював відокремлення (відключення) від систем (мереж) централізованого опалення та постачання гарячої води; присутність при його складанні представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії; помітки про затвердження його рішенням міської комісії розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. За повідомленнями як КП «Лиманська СЄЗ», так і позивача, інформація стосовно відключення квартири від центрального опалення в даних суб`єктах господарювання відсутня.

Доказів затвердження Акту про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП на засіданні міської комісії розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, як то передбачено п. 2.6, 2.7 Порядку відключення, відповідачкою суду не надано.

Акт обстеження відключеного від мереж централізованого опалення житлового будинку (квартир) від 14.04.2021 року, підтверджує лише відключення опалювальних приладів та наявність електричного індивідуального опалення у помешканні позивачки та не свідчить про наявність у неї сукупності обставин, за яких вищевказані технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання є дійсними.

Отже із встановлених судом обставин справи не вбачається дотримання відповідачкою при відключенні опалення у квартирі АДРЕСА_1 вимог визначеної Порядком відключення процедури.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відключення квартири АДРЕСА_1 , від мереж централізованого опалення було вчинено самовільно з недотриманням визначеної Порядком відключення процедури. При цьому суд зауважує, що відповідачці ця процедура була достеменно відома, оскільки вона була зазначена в виданих Технічних умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення».

У постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 522/401/15-ц зроблено висновок, що «при відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 року №4, дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання».

У постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

У постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року в справі № 490/12476/16-ц зроблено висновок, що «самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Оскільки відповідачка відключилася від централізованого опалення з порушенням порядку, передбаченого законодавством, то суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу за теплову енергію є обґрунтованими, проте підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за теплову енергію в розмірі 86876,82 грн. за період з 01.10.2010 року по 01.06.2021 року; нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком по квартирі АДРЕСА_1 , яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за комунальні послуги (а.с.11-12). Правильність нарахування зазначених сум відповідачкою не спростована.

Разом з тим, відповідачка заявила про сплив строку позовної давності за зобов`язанням.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Відповідно до частин 2-5 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач звернувся до суду 14.05.2021 року, отже за межами загальної позовної давності є заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2010 року по 13.05.2018 року в сумі 48037,00 грн. Враховуючи викладене, підлягає стягненню з відповідачки заборгованість за теплову енергію, нарахована за особовим рахунком та не сплачена, за період з 14.05.2018 року по 01.06.2021 року в розмірі 38839,82 грн.

Суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності, які зазначає позивач, а саме: відсутність інформації про відповідачку, про її місце перебування до восени 2020 року, з огляду на ті обставини, що відповідачка є споживачем послуги з 2004 року, особовий рахунок оформлений саме на неї, зареєстроване місце її проживання з 2010 року за цією адресою, отже суд вважає, що позивач не був обмежений в отриманні інформації щодо відповідачки. Крім того, як зазначив в позовній заяві позивач, представник відповідачки за дорученням звернулася до нього восени 2020 року, а позовну заяву було подано до суду лише 14.05.2021 року.

Суд вбачає підстави для покладення на відповідачку обов`язку з відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період затримки виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2019 року в справі № 226/1437/16-ц за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене та ті обставини, що відповідачка у встановлені законом строки не вносила плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 2701,48 грн. та 3% річних в сумі 2270,00 грн. за період прострочки виконання зобов`язань з 21 листопада 2018 року по 09.06.2021 року. Правильність нарахування зазначених сум судом перевірена.

Щодо стягнення плати за абонентське обслуговування, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з вимогами статті 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно частин 2, 6 статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року №2119-VIII обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Отже, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі (Постанова Верховного Суду у справі № 311/3489/18 від 22.12.2020 року).

Позивачем у період жовтень - грудень 2020 року, січень - травень 2021 року надано відповідачці послугу на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи та централізованого опалення. Розмір абонентської плати складає 211,36 грн. (по 26,42 грн. за місяць).

Розмір плати встановлений позивачем відповідно до вимог постанови КМУ від 21.08.2019 року №808 «Про встановлення гранічного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» та підтверджується калькуляцією плати за абонентське обслуговування (а.с.13).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості з плати за абонентське обслуговування в сумі 211,36 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн., враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково на загальну суму 44022,18 грн. (48,3%), підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 1096,41 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12-13, 76-84, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію та абонентське обслуговування -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (пров. Земляний, 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84307):

?заборгованість за теплову енергію за період з 14.05.2018 року по 01.06.2021 року в розмірі 38839,82 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн. вісімдесят дві коп.) на р/р АТ «Ощадбанк» НОМЕР_4 , , МФО 335106, призначення платежу: за теплову енергію м. Лиман ЦОК ВП ВО «Лимантепломережа»;

?інфляційні збитки в розмірі 2701,48 грн., 3% річних в сумі 2270,00 грн. на р/р АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , МФО 335496, отримувач ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа», , призначення платежу: інфляційні збитки, 3% річних;

?плату за абонентське обслуговування за період жовтень-листопад 2020 року, січень - травень 2021 року в розмірі 211,36 грн. на р/р АТ «Сбербанк» НОМЕР_6 , , призначення платежу: за абонентське обслуговування м. Лиман ЦОК ВП ВО «Лимантепломережа».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (пров. Земляний, 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84307) понесені судові витрати в розмірі 1096,41 грн. на р/р АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , МФО 335496, отримувач ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа», , призначення платежу судові витрати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя