КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 750/2505/20 Головуючий у 1-й інст. - Мазур Ю.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Міжнародне Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Перше Всеукраїнське Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежне Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Кредитних Історій «Українське Кредитне Бюро» про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідачів про зобов`язання вчинити певні дії та просив суд зобов`язати відповідачів видалити з баз даних бюро кредитних історій недостовірну інформацію про наявність у ОСОБА_1 заборгованості по кредитам перед ПАТ «Укрсоцбанк».

Посилався на те, що 28 квітня 2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 червня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2016 року, ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Позивач зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк» вніс в бази даних бюро кредитних історій інформацію про наявність боргу у ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», чим на думку позивача порушив ст.ст.270,273, ч.ч. 2,3 ст.ст. 276, 277 ЦК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2020 року передано матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Міжнародне Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Перше Всеукраїнське Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежне Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Кредитних Історій «Українське Кредитне Бюро» про зобов`язання вчинити певні дії для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Міжнародне Бюро Кредитних Історій», Приватного акціонерного товариства «Перше Всеукраїнське Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежне Бюро Кредитних Історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Кредитних Історій «Українське Кредитне Бюро» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 23 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено всі матеріали справи та не було надано належної оцінки всім доказам.

Крім того, суду першої інстанції не було надано жодного договору, сторонами якого є користувач і Бюро і предметом якого є врегулювання питань надання та отримання інформації, що складає кредитну історію.

Також суду не було надано жодного письмового доказу, що користувач отримав письмову згоду суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через бюро інформації щодо нього.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПрАТ «Перше Всеукраїнське Бюро Кредитних Історій» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Вважає, що анулювання кредитних договорів є безпідставними, оскільки правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк».

Вказує, що АТ «Альфа-Банк» підтвердило наявність невиконаного позивачем зобов`язання, в свою чергу ОСОБА_1 не спростував наявність у нього заборгованості.

Також вказує, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували настання підстав, передбачених у ч.1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», для вилучення інформації з кредитної історії позивача.

Від інших учасників судового процесу відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представники відповідача ПрАТ «Перше Всеукраїнське Бюро Кредитних Історій», заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що на момент розгляду даної справи не встановлено та визнано факту відсутності кредитного договору, договір не було визнано недійсним у судовому порядку, не встановлений факт відсутності письмової згоди позивача на використання та розповсюдження інформації щодо нього, не має підстав для спростування та вилучення такої інформації.

Крім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували виконання зобов`язань за кредитними договорами, зазначеними в позовній заяві, в тому числі доказів, які підтверджують виконання рішень судів про стягнення з позивача заборгованості, на які посилається позивач.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено такі договори:

- Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 941/7-56 від 27 травня 2008 року (валютний договір);

- Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 941/7-57 від 27 травня 2008 року (гривневий договір);

- Договір кредиту № 935/6-223 від 29 серпня 2007 року (гривневий договір).

-

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 квітня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 червня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2016 року (а.с. 6-15):

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 941/7-57 від 27 травня 2008 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 2008 грн 43 к., заборгованості за відсотками - 324 грн 04 к., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1019 грн 28 к., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1142 грн 28 к., а всього на загальну суму 4498 грн 03 к.

- Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 935/6-223, яка складається із заборгованості за кредитом - 157 948 грн 89 к., заборгованості за відсотками - 154 715 грн 28 к., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 100 567 грн 30 к., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2 648 грн 70 к., а всього на загальну суму 415 880 грн 17 к.. В решті позовних вимог відмовлено.

- Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 4 203 грн 78 к.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання перед ПАТ «Укрсоцбанк».

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому-числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Отже, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Тому відсутні підстави вважати, що зобов`язання ОСОБА_1 за договорами № 941/7-56 від 27 травня 2008 року, № 941/7-57 від 27 травня 2008 року № 935/6-223 від 29 серпня 2007 року припинені.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрсоцбанк» вніс в бази даних бюро кредитних історій інформацію про наявність боргів у позивача.

Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем. Користувач у разі укладення кредитного правочину та отримання письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації щодо нього надає до Бюро інформацію про себе, що ідентифікує його як Користувача; про суб`єкта кредитної історії, яка визначена п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону.

Положеннями ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» визначено, що Бюро вилучає з кредитної історії:

1) нформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними;

2) всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього;

3) інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами ненадання згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

В свою чергу, відповідачем надано суду копію згоди фізичної особи - суб`єкта кредитної історії від 27 травня 2008 року та яку підписано позивачем, за змістом якої ОСОБА_1 надав згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації щодо себе в порядку визначеному Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (а.с. 218).

Колегія суддів вважає, що позивачем та його представником не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про наявність підстав для видалення або знищення інформації щодо кредитної історії позивача.

Необхідно також зауважити, що згідно інформаційної відповіді АТ «Альфа-банк» голові правління ПрАТ «ПВБКІ», банк повідомив, що станом на 31 серпня 2021 року наявна заборгованість (а.с. 227):

- За кредитним договором №941/7-56 від 27 травня 2008 року, який є відкритим та діючим, заборгованість складає: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 92 754,34 долари США, прострочена заборгованість за процентами - 169 434, 99 долари США, штрафні санкції -366 452, 77 доларів США та 1 344 768 грн 33 к.

- За кредитним договором №941/7-57 від 27 травня 2008 року, який є відкритим та діючим, заборгованість складає: прострочена заборгованість за процентами - 2 463 грн 67 к., штрафні санкції - 1 739 грн 19 к.

Отже, відсутні підстави вважати, що позивач виконав зобов`язання за указаними вище договорами, що давало б можливість видалити запис з баз даних бюро кредитних історій.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді