П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Київ

Справа № 372/2209/21

Провадження: № 22-ц/824/12261/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Писаної Т.О.

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Такташова Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Зінченка О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради, треті особи: Дачний кооператив «Мистецтво», Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень Козинської селищної ради,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Козинської селищної ради № 40-97 від 16.06.2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1142 га для рекреаційних цілей, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, в районі ДК «Мистецтво» в оренду строком на 49 років. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:014:0028. На виконання вказаного рішення 03.02.2010 року між Козинською селищною радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений 03.02.2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. за реєстровим № 247. 11.09.2019 року рішенням Козинської селищної ради № 27/27 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки Козинської селищної рад, що перебуває у користуванні ОСОБА_2 на умовах оренди для рекреаційних цілей та поділено орендовану земельну ділянку кадастровий номер :04:014:0028 на земельні ділянки: кадастровий номер :05:105:0076 площею 0,0403 га та кадастровий номер :05:105:0077 площею 0,0739 га. У зв`язку з цим, між Козинською селищною радою та ОСОБА_2 29.11.2019 року укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 03.02.2010 року. 03.06.2020 року рішенням Козинської селищної ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій змінюється цільове призначення з «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» ОСОБА_2 , виготовлений ТОВ «Кадастровий квартал» у 2020 році. Рішенням Козинської селищної ради від 03.06.2020 року № 13/11 змінено цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :05:105:0076 площею 0,0403 га з «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Однак, з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 , який розроблено ТОВ «Кадастровий квартал» та затверджений рішенням Козинської селищної ради № 40-97 від 16.06.2009 року, вбачається, що рішенням Козинської селищної ради від 16.12.2008 року № 28/73 затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки та надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою. У пояснювальній записці проектної документації зазначено, що ТОВ «кадастровий квартал» на підставі договору від 19.03.2009 року № ОТ-114 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 , проте, в наявній документації заява останнього та договір на виконання робіт відсутні. Також, у проекті землеустрою відсутні погодження проектної документації територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, висновок державної землевпорядної експертизи, інформація про проведення земельних торгів. В проектній документації наявний висновок ГУ Держкомзему у Київській області від 23.11.2009 року № 05-09/1991-1 про наявні обмеження на використання земельної ділянки, який виданий після затвердження зазначеного проекту Козинською селищною радою. В акті встановлення на місцевості на погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків землекористувачу відсутній підпис представника земельних ресурсів Держкомзему України. З проекту землеустрою 2009 року щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 убачається, що суміжним власником земельної ділянки помилково вказано ОСОБА_2 , тобто, майбутній орендар сам з собою погодив межі земельної ділянки. Вказувала, що у період розроблення та погодження проекту землеустрою у 2009 році власником суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :05:105:61 була ОСОБА_3 , а на сьогоднішній день вона, ОСОБА_1 . Первинно на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КВ № 058892, виданого Козинською селищною міською радою народних депутатів Обухівського району Київської області 10.02.1998, власником суміжної ділянки був ОСОБА_4 . Тобто, до проекту землеустрою внесена недостовірна інформація про те, що сусідня ділянка належить ОСОБА_2 , у той час коли її дійсним власником на той час була ОСОБА_3 . Земельна ділянка кадастровий номер :05:105:0077 площею 0,0739 га та частина земельної ділянки кадастровий номер :05:105:0076 площею 0,0403 га фактично є береговою лінією біля річки «Козинка», яку використовували мешканці смт Козин та члени ДК «Мистецтво» для відпочинку як громадський пляж. Отже, селищною радою протиправно віддано громадський пляж під будівництво ОСОБА_2 поза конкурсною процедурою, чим порушено інтереси територіальної громади і членів ДК «Мистецтво», та затверджено проект землеустрою, який не відповідає дійсності. Під час проведення ГУ Держгеокадастру у Київській області перевірки встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 для рекреаційних цілей затверджений з порушенням вимог ч. 8 ст. 118, ч.ч. 6,7 ст. 123, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 134 ЗК України, ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» та пунктів 9, 10, 11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Окрім того, зміна цільового призначення земельної ділянки була проведення на підставі Детального плану території, який був затверджений під час дії мораторію на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах. Рішення Козинської селищної ради порушують її, позивачки, майнові права, оскільки вона є власником суміжної земельної ділянки, з яким не було погоджено межі, а також тим, що селищною радою було надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку, яка не була вільною та з 1993 року зайнята та використовується її сім`єю. За наведених обставин, просила суд визнати незаконними та скасувати рішення Козинської селищної ради № 40-97 від 16.06.2009 року, № 27/27 від 11.09.2019 року, № 13/11 від 03.06.2020 року.

14 червня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що селищною радою протиправно віддано громадський пляж під будівництво ОСОБА_2 поза конкурсною процедурою, чим порушено інтереси членів ДК «Мистецтво». Вона, позивачка, оскаржує рішення селищної ради, якими з порушенням земельного законодавства передано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку, а у подальшому, змінено її цільове призначення, тим самим фактично дозволено ОСОБА_2 її забудувати. Не накладення заборони ОСОБА_2 , а також іншим особам, проводити будь-які будівельні роботи на території земельної ділянки, загальною площею 0,0403 га, кадастровий номер :05:105:0076, яка розташована поблизу ДК «Мистецтво» в смт. Козин Обухівського району Київської області, може призвести у подальшому до знесення паркану, який огороджує фактичну земельну ділянку ОСОБА_1 , а також до того, що земельна ділянка, яка має статус «рекреаційного призначення», буде забудована. Зазначила, що обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із її позовними вимогами. За наведених обставин, просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 , а також іншим юридичним або фізичним особам проводити будь-які будівельні роботи (в тому числі підготовчі будівельні роботи) на території земельної ділянки, загальною площею 0,0403 га, кадастровий номер :05:105:0076, яка розташована поблизу ДК «Мистецтво» в смт. Козин Обухівського району Київської області, до вирішення судом спору по суті.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Такташов О.Я. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом не надано належної оцінки доводам стосовно того, що ОСОБА_2 , який є орендарем земельної ділянки, повідомив про намір найближчим часом розпочати будівництво на території спірної земельної ділянки та про те, що він збирається самоправно демонтувати паркан ОСОБА_1 . На підтвердження своїх слів відповідач розмістив на території земельної ділянки будинок для будівельників та будівельні матеріали. Також зазначив, що на цій ділянці розпочалось будівництво паркану. Вказав, що суд не врахував його доводів стосовно того, що обраний засіб є тимчасовим заходом, спрямованим проти несумлінних дій ОСОБА_2 , які полягають у забудові земельної ділянки, та які призведуть у подальшому до того, що ОСОБА_1 необхідно буде докладати додаткових зусиль для повного поновлення своїх прав. Стверджував, що обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами позивача. Окрім того, за наявності на спірних ділянках об`єктів нового будівництва, які будуть належати ОСОБА_2 , буде значно ускладнене виконання рішення суду, оскільки буде необхідність у пред`явленні інших позовів, у тому числі, про знесення об`єктів будівництва, визнання дій неправомірними тощо.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявницею не доведено того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі,задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом спору за вищевказаною позовною заявою є визнання незаконними рішень Козинського селищної ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій змінюється цільове призначення з підстав невідповідності вказаних рішень вимогам чинного законодавства, тобто, позов має немайновий характер, а тому заявлені позивачкою види забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , а також іншим юридичним або фізичним особам проводити будь-які будівельні роботи (в тому числі підготовчі будівельні роботи) на території земельної ділянки, загальною площею 0,0403 га, кадастровий номер :05:105:0076, яка розташована за поблизу ДК «Мистецтво» в смт. Козин Обухівського району Київської області, не відповідають заявленим позовним вимогам, оскільки рішення суду у разі задоволення позову не передбачатиме вчинення будь-яких дій щодо його виконання, а буде встановлювати лише певний факт.

Будь-яких доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивачки останньою суду не надано. При цьому, заявницею не конкретизовано, яких саме зусиль вона буде змушена докласти, та яких витрат понесе у разі невжиття судом заходів, про які вонапросить.

Саме по собі пред`явлення позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради щодо відведення земельної ділянки, її поділ та зміну цільового використання не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу, а також іншим юридичним або фізичним особам проводити на ній будь-які будівельні роботи, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Такташова О.Я. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Такташова Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

Т.О. Писана