ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року

м. Харків

Справа № №638/5671/21

Провадження № 22-ц/818/5148/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Котелевець А.В., Яцини В.Б.

Учасники справи:

позивач - Харківський національний медичний університет

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року, постановлене суддею Латка І.П., за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ХМНУ звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного медичного університету заборгованість за освітні послуги в сумі 27725 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що що наказом № 566-с ХНМУ від 02 вересня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було поновлено на навчання в число студентів Харківського національного медичного університету на 3 курс денної форми навчання за спеціальністю «стоматологія». 02 вересня 2019 року між ОСОБА_1 - матір`ю студента ОСОБА_2 та Харківським національним медичним університетом в особі ректора професора Капустника В.А. було укладено договір № 190975 про підготовку фахівця з базової вищої освіти. За умовами договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити платню за навчання свого сина ОСОБА_2 відповідно до умов договору. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У порушення вимог договору № 190975 від 02 вересня 2019 року оплату не було здійснено вчасно, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по оплаті за навчання за період з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2021 року в сумі 27725 грн.

Згідно з наказом Харківського національного медичного університету №23-С від 14 січня 2021 року ОСОБА_2 було відраховано за невиконання навчального плану.

19 січня 2021 року Харківським національним медичним університетом було направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за період з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2021 року в сумі 27725 грн. Однак, ОСОБА_1 в добровільному порядку сплату заборгованості не здійснила.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Харківського національного медичного університету заборгованість за освітні послуги у розмірі 27725,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скарга містить посилання на те, що її посилання на те, що її син ОСОБА_2 не отримував освітні послуги в 2019/2020 н.р. та в 2020/2021 н.р. необгрунтовано були визнані безпідставними та не прийняті судом.

Зазначено, що договором не передбачено стягнення коштів в разі, якщо одержувач освітньої послуги не приступив до навчання, а Замовник не вніс попередньо кошти за навчання.

Проте, суд першої інстанції не звернув на це увагу і постановив рішення, яке не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ХНМУ просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки оскаржуване рішення винесене на підставі дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, всебічного та повного з`ясування фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, відповідно ст. 376 ЦПК України відсутні правові підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за навчання у розмірі 27725гривень, з яких заборгованість за період з 01 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року становить 7700 грн, та з 01 вересня 2020 року до 31 січня 2021 року - 20025 грн, є обґрунтованим, відповідає умовам договору № 190975 і відповідачем не оспорювався.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Судовим розглядом встановлено, що що 09 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та Харківським національним медичним університетом в особі ректора професора Капустника В.А. було укладено договір № 160990 про підготовку фахівця з базової вищої освіти відносно ОСОБА_2 .

Наказом № 342-с від 09 серпня 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано в число студентів Харківського національного медичного університету на 2 курс денної форми навчання за спеціальністю «Стоматологія» з 01 вересня 2016 року.

Згідно з наказом № 468-с від 20 серпня 2019 року ОСОБА_2 , студента стоматологічного факультету 3 курсу (6 семестр 2018/2019 н.р., навчання за контрактом) 6 групи, генної форми навчання, спеціальність 221 «Стоматологія», ступінь освіти «магістр», відраховано з числа студентів університету за невиконання навчального плану з 20 серпня 2019 року (не склав .ліцензійний інтегрований іспит «Крок 1. Стоматологія»),

Наказом № 566-с від 02 вересня 2019 року ОСОБА_2 поновлено на навчання на 3 курс (5 семестр 2019/2020 н.р., навчання за контрактом) стоматологічного факультету, денної форми навчання, спеціальність 221 «Стоматологія», ступінь освіти «магістр» і зараховано до складу 14 групи з 02 вересня 2019 року.

02 вересня 2019 року між замовником ОСОБА_1 - матір`ю студента ОСОБА_2 та Харківським національним медичним університетом в особі ректора професора Капустника В.А. було укладено договір № 190975 про підготовку фахівця з базової вищої освіти.

Згідно з п. 1.1 договору університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_2 на стоматологічному факультеті з 5 семестру З курсу, з метою одержання ним базової вищої освіти за денною формою здобуття освіти, за спеціальністю стоматологія, за ступенем освіти магістр. Строк навчання становить 2 роки 10 місяців.

Відповідно до пункту 2.2.1. договору № 190975 ОСОБА_1 зобов`язана своєчасно вносити платню за навчання відповідно до умов договору.

Пунктами 4.1, 4.3 договору визначено розмір платні за весь строк навчання - 115500 грн. Розмір оплати у 2019/2020 навчальному році складає 38500 грн. Замовник вносить платню тюсеместрово за п`ять днів (повністю одноразово, щорічно, щосеместрово) до початку семестру.

Наказом № 848-с ХНМУ від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , студенту стоматологічного факультету 3 курсу (5 семестр 2019/2020н.р., навчання за контрактом) 14 групи, денної форми навчання, спеціальність 221 «Стоматологія», ступінь освіти «магістр», надано академічну відпустку за сімейними обставинами.

Згідно з наказом № 421-е від 28 серпня 2020 року «Про допуск до занять після академічної відпустки» ОСОБА_2 допущено до навчання на 3 курс (5 семестр 2020/2021 н.р.) спеціальність 221 «Стоматологія», денної форми навчання, ступінь освіти магістр» (навчання за контрактом) у складі 7 групи з 1 вересня 2020 р.

Відповідно до наказу ХНМУ № 457-е від 01 вересня 2020 року про розподіл контингенту студентів стоматологічного факультету на 2020/2021 н.р. за групами та призначення старости, студента ХНМУ, ОСОБА_2 розподілено у групу 7 стоматологічного факультету 3 курсу (5 семестр 2020/2021 н.р.), денної форми навчання, спеціальність 221 «Стоматологія», ступінь освіти «магістр».

У зв`язку з невиконанням навчального плану наказом ректора ХНМУ № 23-С від 14 січня 2021 року студента стоматологічного факультету 3 курсу (5 семестр 2020/2021 н.р.), 7 груп, денної форми навчання, спеціальність 221 «Стоматологія», ступінь освіти «магістр», ОСОБА_2 відраховано з числа студенів університету з 14 січня 2021 року.

У зв`язку з тим, що в порушення вимог договору №190975 від 02 вересня 2019 року не було здійснено оплати в повному обсязі, утворилася заборгованість у сумі 27725 грн за періоди з 1 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року, та з 01 вересня 2020 року до 31 січня 2021 року.

Пунктом 6.1. договору передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором, яку сторони несуть згідно з чинним законодавством України.

19 січня 2021 року Харківським національним медичним університетом направлене на адресу відповідача відповідну вимогу про необхідність сплатити заборгованість за навчання в суш | 27725 грн.

Під час розгляду справи відповідач посилається на те, що відсутні підстави для нарахування заборгованості, оскільки ОСОБА_2 освітні послуги не надавалися, наміру навчатися в ХНМУ у нього не було, при написанні заяви про допуск до занять після академічної відпустки ОСОБА_2 вважав, що правовідносини з позивачем припинилися. Заяву ж про допуск до занять писав під диктовку за вказівкою і під диктовку працівників деканату. Тому, вважаючи себе відрахованим, не брав участі у навчальному процесі, не споживав освітні послуги.

Доданими до матеріалів справи доказів які досліджені судом першої інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 , студент ХНМУ дійсно відвідував заняття, а значить отримував освітні послуги належні йому за Договором № 190975 від 02.09.2019р.

Таким чином доводи ОСОБА_1 , що позивач не надав її сину послуги навчання згідно вказаного Договору № 190975 є безпідставними, оскільки такі дії ОСОБА_4 є одностороннім порушенням зобов`язання передбаченого у ст. 63 Закону України «Про вищу освіту», оскільки він мав дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти, і за відсутністю порушення обов`язків за договором з боку позивача не звільняють ОСОБА_1 відповідно до вищенаведених умов п. 4.1, 4.5 Договору № 190975 від обов`язку сплатити обумовлену у Договорі суму за навчання до дати його виключення з навчального закладу.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що позивач надав послуги з навчання згідно вказаного Договору № 190975, а ОСОБА_2 , який не з`являвся на навчання та не здав заліки таким, що не виконав вимоги освітньої програми, та не досяг визначених для його рівня вищої освіти результатів навчання, тобто порушив свої зобов`язання згідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту»

Згідно з п. 5.1 договору №190975 договір припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством України.

Саме на підставі пункту 5.1 наказом №23-с від 14 січня 2021 року було припинено договір №190975.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ХНМУ повинен був відрахувати студента ОСОБА_2 відразу після не внесення нею оплати за навчання та відповідно припинити дію договору ще в вересні 2019 року на підставі п. 5.3 договору № 190975, не можна взяти до уваги, оскільки зі змісту п. 5.3 договору вбачається, що «несвоєчасне перерахування платні за навчання є підставою для розірвання цього договору в односторонньому порядку та відрахування студента». Тобто даний пункт договору наділяє позивача правом на розірвання договору в односторонньому порядку та відрахування студента, однак не покладає на нього відповідний обов`язок. Отже, розірвання договору в односторонньому порядку у випадку не своєчасного внесення плати за навчання є правом, а не обов`язком позивача. Таким чином доводи апелянта судова колегія не приймає.

Щодо твердження ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції не врахував, що згідно п.3 розділу 13 Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2019р., затверджених наказом Міністерства освіти і науки №1096 від 11 жовтня 2018р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2018р. за № 1456/32908, особи які без поважних причин не приступили до занять протягом 10 календарних днів від дня їх початку, відраховуються з вищого навчального закладу, вони не є такими, що відповідають дійсності, так як студент ОСОБА_2 приступив до занять, про що свідчать відмітки у журналі обліку роботи академічної групи № 14 кафедри патологічної фізіології ім. Д.О. Альперна, а саме був присутній на заняттях 11.09.2019р, та 09.10.2019р., що були надані на доказ до матеріалів справи завірені належним чином. Також, наказом ХНМУ № 569-с від 02.09.2019р., «Про розподіл контингенту студентів стоматологічного факультету на 2019/2020н.р., за групами та призначення старост», навчальний процес розпочався у 2019 навчальному році 02 вересня, так як 01 вересня припало на неділю - вихідний день. Таким чином, студент ОСОБА_2 приступив до навчального процесу вчасно, та відраховувати його не було законних підстав.

Невиконання ОСОБА_2 умов Договору № 190975 від 02.09.2019 р. Графіку навчального процесу ХНМУ шляхом невідвідування навчальних занять не може бути підставою та доказом не надання ОСОБА_5 освітніх послуг.

Судом першої інстанції було вірно встановлено , що ХНМУ забезпечив та здійснив всі передбачені чинним законодавством та умовами Договору № 190975 від 02.09.2019 р. дії по наданню освітніх послуг ОСОБА_2 . На підставі власного волевиявлення ОСОБА_2 . ХНМУ забезпечив належні умови для отримання ним освітніх послуг, він не був позбавлений права на відрахування з ХНМУ за власним волевиявленням та надати до університету відповідну заяву.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі обставини та висновки суду першої інстанції, а зводяться до оцінки доказів, а також незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому законне рішення суду першої інстанції не може бути скасовано у апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.