Провадження № 2/161/3844/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши у в порядку письмового спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/6546/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці у розмірі у розмірі ј частки від всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня звернення до суду із заявою - 25 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2019 року, однак разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, і позивачка звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Зазначає, що відповідач спочатку надавав кошти на утримання сина, однак на даний час не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, просить стягувати з відповідача на своє утримання 2 000,00грн., оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому провадженні.

Відповідач у відзиві від 7 жовтня 2021 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку визнав частково у розмірі 1 000,00грн., мотивуючи тим, що він несе витрати на утримання батьків-пенсіонерів та інші витрати.

До суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2019 року (а.с. 4).

ОСОБА_2 є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, водночас, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання сина не надає.

При цьому, позивачка повідомила, що звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами законодавства.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо заборони працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитину.

Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є працездатним та спроможним отримувати доходи, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці у розмірі ј частки від всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня подання позовної заяви, тобто з 25 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд керується таким.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

З огляду на викладене, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, враховуючи інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що відповідач позовні вимоги в цій частині визнав частково, суд вважає позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення - у розмірі 1 000,00грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, ч. 2 ст. 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці у розмірі ј частки від всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня подання позовної заяви, тобто з 25 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з моменту звернення до суду - 25 серпня 2021 року та до досягнення дитиною 3-х річного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк