Номер провадження: 22-ц/813/8203/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник - Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович,

стягувач - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року у складі судді Науменка А.В.,

встановив:

У березні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за виконавчими листами №522/10072/15-ц, виданими 16.01.2021 Приморським районним судом м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до виконання своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за виконавчими листами №522/10072/15-ц, виданими 16.01.2021 Приморським районним судом м. Одеси. Тимчасове обмеження права виїзду за кордон покладено на Державну прикордонну службу України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволені подання відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду винесена на підставі неповного з`ясування обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду подання приватного виконавця та, відповідно, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилався на те, що вона не ухилялась від виконання обов`язків, покладених на неї рішенням Одеського апеляційного суду від 15.10.2020, а доказів ухилення оскаржувана ухвала не містить. Суд не врахував, що подання не містить доказів, ані відправки, ані вручення викликів та вимог щодо явки та надання пояснення по сплаті боргу. Остання не заперечує факт перетину нею кордонів України, що помилково судом було прийнято як факт наявності коштів для тривалого знаходження за межами України та умисного ухилення від сплати боргу.

Від АТ «АЛЬФА-БАНК» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому стягувач просив залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

06.08.2021 та 09.08.2021 від АТ «АЛЬФА-БАНК» до суду надійшли додаткові письмові пояснення на апеляційну скаргу.

Приватний виконавець в судове засідання 23.09.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, представників боржника та стягувача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З виділених матеріалів вбачається, що постановою Одеського апеляційного суду від 15.10.2020 позов ПАТ "Укрсоцбанк" - правонаступник АТ "Альфа Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк" - правонаступник АТ "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором від 08.06.2006 N 206-РВБ у загальному розмірі 322 907,34 доларів США. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - правонаступник АТ «Альфа Банк» заборгованість зі сплати пені: за своєчасне повернення кредиту-73 811,06 грн. за несвоєчасне повернення відсотків - 156 942,32 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - правонаступник АТ "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором від 08.06.2006 N 206-РВО у загальному розмірі 103 016,92 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - правонаступник АТ "Альфа Банк" за своєчасне повернення кредиту -73 811,06 грн. за несвоєчасне повернення відсотків - 156 942,32 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

16.01.2021 на виконання вказаної постанови Одеського апеляційного суду Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи, адреса боржника ОСОБА_1 значиться, як: АДРЕСА_1 .

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження".

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, зокрема, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом". Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов`язань (п. 5 ч. 1 ст. 6).

Вбачається, що 03.02.2021 приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень N64366841, №64367611, №64367813, згідно з якими боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

03.02.2021 в порядку ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження АСВП N 64367689.

З витягу офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» вбачається, що приватним виконавцем було направлено на адресу боржника, яка вказана у виконавчому листі ( АДРЕСА_1 ), відповідну поштову кореспонденцію, яку боржник отримав.

04.02.2021 з метою забезпечення виконання рішення суду та керуючись ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", приватним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунках відкритих у банківських установах, про що винесено постанову та направлено на виконання до банківських установ. Проте, зафіксувати грошові кошти на даних рахунках не вдалося.

За наданими приватним виконавцем матеріалами виконавчого провадження вбачається, що у боржника відсутні кошти та майно, на яке можливо було б звернути стягнення по виконавчим листам.

04.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 113 425 доларів США 78 центів США та 255173,34 грн. Дані про обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно інформації МВС України за ОСОБА_1 транспорті засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповідей Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи, отримання пенсії, відомості стосовно ОСОБА_1 не наявні.

Вбачається, що боржнику було неодноразово надіслано виклики та вимоги щодо явки та надання пояснень по сплаті боргу починаючи з: 18.02.2021 з`явитись на прийом до приватного виконавця 23.02.2021 об 11:00; 02.03.2021 з`явитись на прийом до приватного виконавця 09.03.2021 о 10:00; а також 15.03.2021 з`явитися на прийом до приватного виконавця на 16.03.2021 об 11:00. Проте, на прийом до приватного виконавця у назначені у вимогах дати та час ОСОБА_1 не з`являлась.

26.03.2021 представником боржника було подано листа про неможливість з`явитися до приватного виконавця 16.03.2021 у зв`язку з тим, що виклик боржником отримано 25.03.2021. Також повідомлено державного виконавця про те, що боржником добровільно сплачується борг за виконавчим листом.

07.07.2021 представником боржника на адресу приватного виконавця надіслано відомості про місце роботи та доходи боржника, інформаційну довідку про відсутність нерухомого майна, копію рішення про розірвання шлюбу та копію паспорту громадянина України та закордонного паспорту.

Згідно квитанції від 25.03.2021 боржником ОСОБА_1 на погашення заборгованості, яка в загальному розмірі за рішенням суду становить 103 016,92 доларів США на рахунок приватного виконавця сплачено 550 грн.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували сплату заборгованості за рішенням суду станом на час вирішення питання судом першої інстанції боржником не надано.

Під час апеляційного розгляду додавалися квитанції про сплату по 530 -560 грн.

Відповідно до відповіді ГУ ДМС в Одеській області, ОСОБА_1 документувалась паспортом громадянина України для виїзду за кордон 27.07.2017.

Згідно даних ДПС України ОСОБА_1 10.02.2021 перетинала кордон України в пункту пропуску "Одеса" на виїзд та станом на дату відповіді (10.03.2021) до України не поверталась.

З матеріалів справи вбачається, що у боржника є дочка ОСОБА_4 , яка проживає в Азербайджанській Республіці та зареєстрована в м. Баку, Насімінський район, згідно письмового виклику якої боржник ОСОБА_1 здійснює виїзд за межі країни.

Отже, разова сума, яка внесена на погашення заборгованості у розмірі 550 грн. є не співвмірною з загальним розміром боргу та не може свідчити про намір добровільного погашення заборгованості, що дає підстави вважати небажання боржника виконувати рішення суду та сплачувати борг, а наявність у боржника родичів за кордоном створює ймовірність унеможливлення виконання рішення суду у разі залишення країни проживання.

Такі доводи як подання декларації про доходи при тому, що майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, реєстрація боржника та повнолітнього сина в м.Одесі, ведення підприємницької діяльності при інших встановлених обставинах не є достатніми доказами, які свідчать про відсутність ознак ухилення від виконання рішення суду.

Встановлення наявності зобов`язання у боржника, в даному випадку грошового щодо сплати кредитної заборгованості, відсутність намірів погасити значну суму заборгованості, а також наявність можливості у боржника покинути країну, свідчать про наявні обставини керуватись положеннями частини другої статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", згідно з якою громадянинові України, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала суду першої інстанції зміні шляхом доповнення мотивів задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 кази задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 21.10.2021.

Головуючий:

Судді: