Справа № 366/1715/21
Провадження № 2/366/569/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

20 жовтня 2021 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Слободян Н.П.,

за участю

секретаря судового засідання - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

І. Зміст позовних вимог.

1. 07 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: майже одразу після народження сина дочка покинула його на її руки і на її повне утримання та виховання і зникла з дому, вона періодично навідується додому, а потім знову зникає - на один-три місяці; чим вона в цей час займається, де проживає, невідомо, на телефонні дзвінки матері не відповідає, сама телефонує, коли вважає за необхідне. ОСОБА_2 і під час відвідувань дому, і під час своєї відсутності, не цікавиться станом здоров`я сина, не цікавиться його розвитком, абсолютно не приймає і не приймала ніякої участі в фізичному та духовному його вихованні, дитина для неї стала абсолютно чужою людиною, вона після народження сина викреслила його з свого життя і за нього навіть не згадує, що свідчить про те, що вона протягом тривалого часу злісно та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому, її слід позбавити батьківських на підставі ч.2 ст.164 СК України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.

2. У судове засідання представник позивача не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує.

3. Відповідач у судове засідання не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Відзиву, заяв та клопотань від неї до суду не надходило.

4. Представник третьої особи, служби у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради, у судове засідання не з*явилась. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, подали заяву про розгляд справи без їх участі, надавши до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

ІІІ. Процесуальні обставини.

6. Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

7. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

8. Відповідно до ч.4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

9. Ч. 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого

провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд зауважує, що визнання позову у даному випадку не суперечить інтересам сторін.

ІV. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

10. Відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.07.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ).

11. Батько дитини - ОСОБА_4 записаний відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

12. Третя особа, служба у справах дітей Іванківської селищної ради Київської області, прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки в інтересах охорони життя, здоров`я, прав та законних інтересів дитини, так як відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: з самого народження малолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею, яку називає мамою. За весь час, майже від народження, матір дитини втікає з дому, періодично навідується додому, а потім знов уникає, навіть попри вмовляння матері знайти хоч би якийсь контакт зі своєю дитиною ОСОБА_2 ігнорує. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 23.06.2021 року встановлено, що всі проживають як одна сім`я за адресою АДРЕСА_1 . Діти забезпечені всім необхідним в повному обсязі, а саме: книжками, сезонним одягом, іграшками, засобами особистої гігієни, продуктами харчування, в наявності окремі місця для проведення дозвілля, місця для вивчення уроків та сну, та з`ясовано, що відповідає за збереження життя та здоров`я свого онука ОСОБА_1 .

13. Актами обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї від 23 червня 2021 року підтверджується факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її родичами: матір`ю ОСОБА_1 , братом та вітчимом. Жила площа квартири становить 49 м2, будинок цегляний, вкритий шифером, 2 кімнати прохідні, 1 кімната окрема, коридор, кухня, санвузол в будинку відсутній, кімнати вологі. В ході виїзного комісійного обстеження та зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_2 фактично за зазначеною адресою не проживає та не піклується про свого сина ОСОБА_3 , 2020 р.н. Майже три місяці проживає в м. Овруч Житомирської області. Бабуся, ОСОБА_1 , 1977 р.н, фактично повністю взяла на себе виховання, забезпечення дитини харчуванням, одягом та розвитком. В будинку прибрано, дитина забезпечена спальним місцем. ОСОБА_2 , 1998 р.н., є особою з інвалідністю II групи, та має психічні розлади. Допомогу при народженні дитини до 3-х років та допомогу як одинокій матері отримує бабуся ОСОБА_1 , 1977 р.н.

14. Довідкою Іванківської селищної ради від 16.06.2021 року, згідно з якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , 1977 р.н., в АДРЕСА_1 та знаходиться на її повному утриманні.

15. Довідкою Іванківської селищної ради від 16.06.2021 року, згідно з якою склад сім`ї ОСОБА_1 , 1977 р.н., наступний: вона, дочка - ОСОБА_2 , 1998 р.н., син - ОСОБА_7 , 2014 р.н., онук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16. Довідкою про доходи сім`ї Іванківського підрозділу УСЗН Вишгородської РДА від 22.06.2021, згідно з якою ОСОБА_2 , 1998 р.н., з січня по червень 2021 отримувала наступні виплати: допомога при народженні в розмірі 860 грн. та допомога по інвалідності - 1769 грн.

17. Характеристикою магазину «Холодний яр» (ФОП ОСОБА_8 ), згідно з якою ОСОБА_1 , 1977 р.н., за період роботи на посаді продавця зарекомендувала себе лише з позитивної сторони.

18. Відповідно до приписів статті 165 Сімейного кодексу України (далі СК) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

V. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

19. В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

20. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

21. Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

22. Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

2). Чи відповідало втручання цілям, передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.

23. Обговорюючи питання, чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

3). Чи є втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).

24. Визначаючи, чи є захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

25. Так, відповідачці, як матері малолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду, врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

26. Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачка фактично самоусунулася від виконання своїх обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною, її матеріального утримання, не створила належних умов для розвитку малолітньої дитини, взагалі залишає дитину без догляду та втікає з дому на тривалий час.

27. Суд звертає увагу, що взаємовідносини між новонародженою дитиною та матір`ю не склались. З дитиною фактично опікується її бабуся, ОСОБА_9 , яка, у відсутність матері її заміняє, тому, в даній ситуації, Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не виключає можливість побачення матері із своєю дитиною, за наявності у неї такого бажання та зміни свого відношення до неї в цілому.

28. Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право, у випадку зміни її поведінки, на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК (стаття 169).

29. Додатково Суд враховує, що на даний час правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб і отримати від держави належне утримання та виховання, чого вона на даний час, з вини матері, позбавлена.

30. У правовідносинах, що склались між сторонами, Суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачка добровільно відмовилася від своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, діючи свідомо.

31. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачкою, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 76-89, 141, 258-268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту (20.10.2021 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін та їх місцезнаходження

Сторона позивача:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Сторона відповідача:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

Суддя Н.П. Слободян