Справа № 484/3066/21
Провадження № 2-о/484/116/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Мельничука О.В.,
за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
ВСТАНОВИВ:
09.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , яка була видана Колгоспом «Комунар» Довгопристанської сільради Первомайського району Миколаївської області на ім`я « ОСОБА_2 », 1961 року народження.
Заявлені вимоги мотивовано тим, що він 21.07.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для призначення пенсії. Проте, йому було відмовлено, оскільки в трудовій книжці не вказано числа і місяця його народження та дати заповнення трудової книжки. Таким чином, за таких помилок він позбавлений можливості оформити пенсію, а тому змушений просити суд встановити факт належності йому вказаної трудової книжки для підтвердження його стажу роботи.
Ухвалою судді від 10.08.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження.
Заявник у судове засідання не з`явився. 20.10.2021 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.
Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, вказаною у позовній заяві. Причини своїх неявки суду не повідомив. 19.08.2021 року надіслав на адресу суду пояснення, які просив суд взяти до уваги при розгляді справи по суті.
Згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Таким чином, враховуючи зазначене, розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області.
Відповідно до паспорту громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого 17.01.2000 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано російською мовою як « ОСОБА_2 » (українською мовою « ОСОБА_1 »), а дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , яка виписувалася на ім`я « ОСОБА_2 » (на російській мові), вказано лише рік його народження 1961, тобто без місяця та числа народження. Крім того, у трудовій книжці не зазначено дату її заповнення.

На підтвердження стажу роботи, вказаного у зазначеній трудовій книжці, заявник надав суду ксерокопію військового квитка НОМЕР_3 та ксерокопію диплому НОМЕР_4 про його навчання.

У військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому 17.10.1979 року Первомайським міським військовим комісаріатом Миколаївської області на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано, що ОСОБА_1 був призваний на службу 31.10.1979 року (а.с.8), про що у трудовій книжці здійснено відповідний запис, проте з помилкою «31.11.1979» замість правильного «31.10.1979».

Згідно диплому серії НОМЕР_4 , виданого 28.06.1986 року Одеським інститутом народного господарства ОСОБА_1 (російською мовою « ОСОБА_2 »), вбачається, що останній навчався у вказаному ВУЗі з 1982 по 1986 рр. (а.с. 7), про що у трудовій книжці здійснено відповідний запис.

Крім того, з 05.08.1986 року у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 (стор. 6,7) записано, що ОСОБА_1 «назначен в к-з «Заря» главным бухгалтером. 05/ІІІ 1987 г. Уволен с к-за по переводу в Мигеевский совхоз-техникум».

На посвідчення цього запису заявник надав нову трудову книжку на ім`я « ОСОБА_2 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », дата заповнення «6 марта 1987 г.». Відповідно до цієї трудової книжки (стор. 2, 3), записано «06.03.1987 ОСОБА_3 на должность главного бухгалтера с месячным окладом согласно штатного расписания по переводу с к-за «Заря»» в Мигіївський радгосп-технікум Первомайського району.

Разом з тим, різниця у написані прізвища заявника в одну літеру в трудовій книжці колгоспника «Старинин», є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи, на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією прав на призначення заявнику пенсії, а також те, що немає іншої можливості виправити допущену помилку у документах, усунення вказаної помилки можливо лише у судовому порядку.
Спору про право немає, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб.
Враховуючи наведене, суд вважає, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263, 293-294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , яка була видана Колгоспом «Комунар» Довгопристанської сільради Первомайського району Миколаївської області на ім`я « ОСОБА_2 », 1961 року народження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Мельничук