РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ткачук - Коваленко О.В., звернулись до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 29 грудня 2016 року близько 18 години 15 хвилин в м. Черкаси на перехресті вулиць Сумгаїтської та Ярославської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом 12 січня 2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Демиденко В.А. від 24 січня 2017 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Черкаському відділенню.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 4/14 від 12 квітня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2016 року, складає 80366 гривень 77 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Демиденко В.А. від 27 листопада 2018 року було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Черкаському відділенню.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1483/18-23 від 30 листопада 2018 року,

у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог пп 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України;

у даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 8.10, 8.11, 16.8 Правил дорожнього руху України;

оцінка відповідності дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху, в дорожній обстановці, яка склалась на момент дорожньо - транспортної пригоди, не потребує спеціальних знань у галузі автотехніки (спеціальних технічних досліджень, розрахунків і т.інше). Слідчий взмозі оцінити дії водіїв самостійно, з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції Рудь С.С. від 30 листопада 2018 року кримінальне провадження кримінальне провадження № 0000171 від 12 січня 2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення; виділено матеріали для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , 1975 року народження, за ст. 124 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності васників наземних транспортних засобів № АК 2636735 від 20 грудня 2016 року, на момент дорожньо - транспортної пригоди 29 грудня 2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/5082440 від 17 жовтня 2016 року, на момент дорожньо - траспортної пригоди 29 грудня 2016 року транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований в ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

29 грудня 2016 року позивачем надано ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» письмові пояснення страхувальника щодо події (ОСЦПВ).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 4/14 від 12 квітня 2017 року, призначеної постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000171, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2016 року, складає 80366 гривень 77 копійок.

Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача - ОСОБА_3 моральну шкоду, розмір якої оцінений позивачами в розмірі 50 000 гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» в зв`язку з їх необґрунтованістю і безпідставністю.

20 грудня 2016 року між страховиком та ОСОБА_2 укладено поліс № АК/2636735 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «Skoda Super-В», д.н.з. НОМЕР_4 , є забезпеченим.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Позивачами не надано доказів настання страхового випадку; до позовної заяви не додано судового рішення про визнання відповідача - ОСОБА_3 винним у дорожньо - транспортній пригоді, яка відбулась 29 грудня 2016 року.

Враховуючи викладене, у ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп» не виникли зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно п. 35.2 ст. 35 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Письмові пояснення, надані ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп» ОСОБА_2 29 грудня 2016 року, на які посилається останній посилається як на підставу заявлених вимог, не є заявою про виплату страхового відшкодування згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.п. 37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач до ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп» з заявою про страхове відшкодування - не звертався.

Відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю і безпідставністю.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1483/18-23 від 30 листопада 2018 року, призначеної постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Демиденко В.А. від 27 листопада 2018 року в ході досудового розслідування кримінального првоаження № 10000171,

у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог пп 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України;

у даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 8.10, 8.11, 16.8 Правил дорожнього руху України;

Вказаний висновок експертизи позивачами не оспорюється.

Судові рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності - відсутні.

Крім того, в позовній заяві відсутній розрахунок розміру моральної шкоди та понесених судових витрат.

Позивачі та представник позивача - у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили; останній звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання не з`явились, остання звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи здійснювати без її та відповідача участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити, зазначила, що відповідач та представник відповідача клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення суми збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, заявляти не будуть.

Представник відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив; звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29 грудня 2016 року близько 18 години 15 хвилин в м. Черкаси на перехресті вулиць Сумгаїтської та Ярославської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом 12 січня 2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000 внесені до вказаного реєстру 12 січня 2017 року за фабулою: «До Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з Управління патрульної поліції м Черкаси з приводу того, що 29 грудня 2016 року близько 18 години 15 хвилин на перехресті вулиць Сумгаїтська та Ярославська у м. Черкаси сталась ДТП за участю автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок зіткнення даних транспортних засобів, пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється», - правова кваліфікація - ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Демиденко В.А. від 24 січня 2017 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Черкаському відділенню.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 4/14 від 12 квітня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2016 року, складає 80366 гривень 77 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Демиденко В.А. від 27 листопада 2018 року було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Черкаському відділенню.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1483/18-23 від 30 листопада 2018 року,

у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог пп 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України;

у даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 8.10, 8.11, 16.8 Правил дорожнього руху України;

оцінка відповідності дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху, в дорожній обстановці, яка склалась на момент дорожньо - транспортної пригоди, не потребує спеціальних знань у галузі автотехніки (спеціальних технічних досліджень, розрахунків і т.інше). Слідчий в змозі оцінити дії водіїв самостійно, з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції Рудь С.С. від 30 листопада 2018 року кримінальне провадження кримінальне провадження № 0000171 від 12 січня 2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення; виділено матеріали для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , 1975 року народження, за ст. 124 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 зазначено наступне: «аналіз матеріалів кримінального провадження, покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були свідками ДТП та в судовому засіданні пояснили, що водій «Mitsubishi Galant» виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, повністю пітверджують пояснення ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо - транспортної пригоди. Згідно висновку експерта № 1483/18-23 від 30 .11.2018 року, оцінка відповідності дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимогам ПДР в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, не потребує спеціальних пізнань у галузі автотехніки. Слідчий взмозі оцінити дії водіїв самостійно, з урахуванням вимог ПДР України.»

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19, яка набрала законної сили, встановлено: «в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення ПДР України. що призвело до зазначеної дорожньо - транспортної пригоди».

Згідно ст. ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, судовим рішенням в адміністративній справі, яке набрало законної встановлено:

- відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

- порушення в діях ОСОБА_3 правил ПДР України, що призвело до дорожньо - транспортної пригоди 29 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц, «відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України, постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності…

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі…

Суд не врахував, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.».

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Вказаний правовий висновок міститься постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 465/6315/16-ц.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності васників наземних транспортних засобів № АК 2636735 від 20 грудня 2016 року, на момент дорожньо - транспортної пригоди 29 грудня 2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/5082440 від 17 жовтня 2016 року, на момент дорожньо - траспортної пригоди 29 грудня 2016 року, автомобіль «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_5 , був застрахований в ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно висновку експерта, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 4/14 від 12 квітня 2017 року, призначеної постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000171, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2016 року, складає 80366 гривень 77 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили, або умислу потерпілого.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. ( ч.2 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кілької джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується га загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

встановлено: «в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення ПДР України. що призвело до зазначеної дорожньо - транспортної пригоди».

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено вину відповідача ОСОБА_3 та причинно - наслідковий зв`язок між винним діями ОСОБА_3 та настанням дорожньо - транспортній пригоді, внаслідок якої автомобіль позивача «Skoda Super-В», д.н.з. НОМЕР_4 , отримав ушкодження.

Відповідно до ст. ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст. 82, шкода, завдана позивачам внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_3 , згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України, відшкодовується останнім.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/1287/15, «до сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон № 1961-IVрегулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІV, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо - транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо -транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування».

Враховуючи викладене, доводи відповідача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування в зв`язку з не зверненням позивача до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування, як на підставу заперечень проти заявлених позивачем вимог, - є не обгрунтованими і безпідставними.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000 внесені до вказаного реєстру 12 січня 2017 року за фабулою: «До Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з Управління патрульної поліції м Черкаси з приводу того, що 29 грудня 2016 року близько 18 години 15 хвилин на перехресті вулиць Сумгаїтська та Ярославська у м. Черкаси сталась ДТП за участю автомобіля «Skoda Super-B», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок зіткнення даних транспортних засобів, пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється», - правова кваліфікація - ч. 1 ст. 286 КК України.

Позивачі звернулись з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси 29 грудня 2019 року.

Позивачами заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та «моральної шкоди, а саме: немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, внаслідок пошкодження майна та іншими протиправними діями ОСОБА_3 »

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Позивачами пропущено строк звернення з вимогою про стягнення майнової шкоди. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення майнової шкоди з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

встановлено: «в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення ПДР України. що призвело до зазначеної дорожньо - транспортної пригоди».

В постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 зазначено наступне: «аналіз матеріалів кримінального провадження, покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були свідками ДТП та в судовому засіданні пояснили, що водій «Mitsubishi Galant» виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, повністю пітверджують пояснення ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо - транспортної пригоди. Згідно висновку експерта № 1483/18-23 від 30 .11.2018 року, оцінка відповідності дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимогам ПДР в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, не потребує спеціальних пізнань у галузі автотехніки. Слідчи взмозі оцінити дії водіїв самостійно, з урахуванням вимог ПДР України.»

Відповідно до ст. ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено вину відповідача ОСОБА_3 та причинно - наслідковий зв`язок між винним діями ОСОБА_3 та настанням дорожньо - транспортній пригоді, внаслідок якої автомобіль позивача «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , отримав пошкодження.

Згідно висновку експерта № 4/154 з визначення вартості ремонту транспортного засобу «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження при ДТП 29 грудня 2016 року, складеного 12 квітня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2016 року, складає 80366 грн. 77 коп.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 28 жовтня 2019 року у справі 722/1384/15-ц, провадження № 61-19660св18 «Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.»

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачами в позовній заяві не заявлено позовних вимог про стягнення майнової (матеріальної) шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди з ОСОБА_3 .

Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 28 жовтня 2019 року у справі 722/1384/15-ц, провадження № 61-19660св18 «Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.»

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

встановлено: «в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення ПДР України, що призвело до зазначеної дорожньо - транспортної пригоди».

В постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2019 року у справі № 712/185/19 зазначено наступне: «аналіз матеріалів кримінального провадження, покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були свідками ДТП та в судовому засіданні пояснили, що водій «Mitsubishi Galant» виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, повністю пітверджують пояснення ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо - транспортної пригоди. Згідно висновку експерта № 1483/18-23 від 30 .11.2018 року, оцінка відповідності дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимогам ПДР в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, не потребує спеціальних пізнань у галузі автотехніки. Слідчий взмозі оцінити дії водіїв самостійно, з урахуванням вимог ПДР України.»

Відповідно до ст. ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, рішенням cуду, яке набрало законної сили, встановлено вину відповідача ОСОБА_3 та причинно - наслідковий зв`язок між винним діями ОСОБА_3 та настанням дорожньо - транспортній пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача «Skoda SuperВ», д.н.з. НОМЕР_4 , отримав ушкодження.

Позивачами заявлені позовні вимоги про стягнення «моральної шкоди, а саме: немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, внаслідок пошкодження майна та іншими протиправними діями ОСОБА_3 »

Відповідач ОСОБА_3 в своєму відзиві заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень в зв`язку з їх необґрунтованістю. Зазначив, що «вказана сума моральної шкоди ніяким чином не обгрунтована та не вмотивована, не надано жодного аргументу, який би підтверджував наявність душевних страждань у позивачів».

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, «моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості…

Визначений судами розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 4 000,00 грн, відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання заявника у касаційній скарзі на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди є безпідставними».

Так, позивачі в своїй позовній заяві зазначають, що дорожньо - транспортною пригодою з вини відповідача завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру, у нервовому струсі, негативних переживаннях, моральних стражданнях та переживаннях внаслідок пошкодження майна, порушенні сну.

Через пошкодження майна, позивач не мав можливості користуватись ним, в зв`язку з чим зазнав побутових незручностей.

Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивачів та призвело до душевних страждань, а тому посилання заявника у касаційній скарзі на те, що позивачами не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди є безпідставними.

Враховуючи характер правопорушення, вину особи, яка завдала моральної шкоди, з ОСОБА_3 на користь позивачів необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень в тому числі на користь ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі під час дорожньо - транспортної пригоди, - 2500 гривень та на користь ОСОБА_1 , який є власником пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіля, - 2500 гривень.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1) ч.3 ст 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони, чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання умов договору про надання адвокатських послуг від 23 січня 2017 року, згідно прибуткового касового ордеру від 27 грудня 2019 року позивачем сплачено за надання адвокатських послуг за договором від 23 січня 2017 року - 10 000 грн. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, доданого позивачем до позовної заяви, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 12380 гривень.

Згідно квитанції № 3 від 28 грудня 2019 року, позивачем при звернення до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 803 гривні 70 копійок.

Крім того, згідно квитанції № 4 від 28 грудня 2019 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.3) ч.2. ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

4000 гривень (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідають 3,1 % від заявленої ціни позову - 130366 гривень 77 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, яким фактично понесено судові витрати, що в грошовому еквіваленті становить 432 гривні 52 копійки (3,1 % від 1572 гривні 10 копійок судового збору та 12380 гривень витрат на професійну правничу допомогу).

На підставі вищевикладеного, відповідно статті 129-1 Конституції України, згідно ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 6, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст.ст. 13, 76-83, 89, 95, 128, 131, 133, 141, 263, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати в сумі 432 ( чотириста тридцять дві) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки, а всього - 2932 (дві тисячі дев`ятьсот тридцять дві) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки.

В іншій часині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

Відповідач - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному Державному реєстрі підприємств і організацій України 24175269.

Суддя О.М. Борєйко