Справа № 128/1238/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2021 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кобенді Ю.О.

за участі: представника позивача- адвоката Лісниченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» про визнання кредитного договору недійсним, -

УСТАНОВИВ:

18.05.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, яку позивачем умотивовано тим, що 18.03.2020 року за допомогою інтернет сервісу КредитПлюс, який належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ним було одержано кредит на суму 8050 грн. терміном на 1 місяць.

Вказує, що в подальшому ним було отримано смс-повідомлення від відповідача з зазначенням про те, що станом на даний час його заборгованість за кредитом становить 16 124, 15 грн. і складається з тіла кредиту, відсотків за користування та штрафних санкцій за порушення строку його повернення.

Вважає, що вищевказаний кредитний договір є недійсним, оскільки Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту повинен відповідати вимогам законодавства, зокрема статтям 1046- 1057 Цивільного кодексу України, Законів України Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг, Про захист прав споживачів, та Закону України Про споживче кредитування (у випадку якщо на кредитний договір поширюється дія цього закону).

Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України, порядок укладення електронного договору про надання позики на умовах фінансового кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі небанківської фінансової компанії відбувається за такими етапами: І етап - клієнт (споживач) ідентифікувався в ІТС; II етап - клієнт (споживач) в ІТС надає всю необхідну інформацію для формування фінансовою компанією належної пропозиції клієнту (споживачу); III етап - фінансовою компанією направляється (розміщується) клієнту (споживачу) в ІТС індивідуальна оферта (з відповідними активними посиланнями на інші частини оферти, у разі їх наявності), яка має містити істотні умови кредитного договору; IV етап - акцептування клієнтом зазначеної в ІІІ етапі оферти шляхом надсилання електронного повідомлення або заповненням формуляра заяви (форми), які повинні містити істотні умови кредитного договору, про прийняття такої пропозиції; V етап - після акцептування клієнтом (споживачем) оферти, він повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа.

Вказує, що відповідачем в порушення вищевказаних вимог законодавства індивідуальна оферта (з відповідними активними посиланнями на інші частини оферти, у разі їх наявності), яка має містити істотні умови кредитного договору, визначені ст. 1054 ЦКУ йому не направлялася, та, відповідно, ним не акцептувалася; підтвердження вчинення правочину з боку відповідача у формі електронного документу він не одержував.

Просить суд визнати кредитний договір від 18.03.2020, укладений між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», предметом якого був кредит на суму 8050,00 гривень недійсним.

15.06.2020 на адресу суду від представника ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» - адвоката Бабенкової Н.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.40-45), в якому вона заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки вважає позов необґрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер та не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з такого.

Вказує, що перед укладенням кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному веб-сайті надає Клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщені Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення.

Окрім того на першій сторінці веб-сайту товариства міститься посилання на вкладку «Обов`язкова інформація для клієнта», де міститься інформація про: товариство, як надавача фінансової послуги; фінансову послугу загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат та кредитний договір. Також міститься посилання на вкладку «Документи», яка містить Правила, примірні Кредитні договори, що укладаються Товариством, а також архів документів редакції Правил, що діяли на момент укладення будь-якого кредитного договору.

Зазначає, що перед подачею заявки на отримання кредиту, Клієнт повинен ознайомитись з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів.

Вказує, що про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами Кредитного договору та ознайомлення з Правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута кнопка позивачем «Погоджуюсь/Согласен» у Особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало для нього засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який він ввів та цим самим підтвердив підписання Кредитного договору згідно до ЗУ «Про електронну комерцію», отже оспорюваний кредитний договір було укладено в електронній форма.

Що стосується направлення позивачу пропозиції (оферти), її акцептування та порядку/хронології укладення оспорюваного кредитного договору, зазначає, що укладення кредитного договору відбулося в такому порядку: 1. клієнт обрав бажані йому умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту та розпочав реєстрацію на Веб-сайті; 2. під час першого етапу реєстрації на Веб-сайті шляхом проставлення відповідної відмітки, Клієнт підтвердив надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вказав особисті засоби зв`язку, створив пароль доступу до особистого кабінету; 3. Після проходження першого етапу реєстрації, Товариство направило Клієнту за вказаним останнім номером засобу зв`язку «Одноразовий ідентифікатор», який Клієнт самостійно ввів на сайті Товариства; 4. після входу до особистого кабінету, клієнт продовжив реєстрацію на веб-сайті і заповнив необхідні поля електронної анкети/заявки; 5. через Веб-сайт Товариства Клієнт вказав номер банківської карти для перерахування коштів та погашення позик (кредитів); 6. після цього, Клієнт здійснив ідентифікований вхід до особистого кабінету, підтвердив актуальність усіх раніше наданих/введених даних та подав заявку на отримання кредиту; 7. після отримання заявки Товариство здійснило оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої Клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень та прийняло рішення про укладення Кредитного договору, про яке повідомило Клієнта шляхом відправки 18.03.2020 о 10:52 год. відповідного інформаційного повідомлення.

Вказує, що товариство протягом 15 хвилин після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправило Клієнту його примірник Кредитного договору у формі електронного документу за вказаною адресою електронної пошти та розмістило у особистому кабінеті Клієнта, що є підтвердженням укладеного електронного Кредитного договору.

Щодо дотримання письмової форми кредитного договору, зазначає, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

18.10.2021 у судовому засіданні представник позивача адвокат Лісниченко С.В. підтримав позов з підстав зазначених у ньому, суду доповнив, що ОСОБА_1 кредитний договір від 18.03.2020 не укладав, оскільки оферта (пропозиція) йому не надсилалася, також позивачу не було здійснено надсилання примірнику договору про споживчий кредит на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит, як цього вимагає ст.13 Закону України «Про споживче кредитування». Суду зазначив, що позивач вважає, що ці кошти надійшли на його рахунок помилково, позивач готовий їх повернути коли буде рішення суду по даній справі. Чому позивач не повернув ці кошти 18.03.2020 йому не відомо. Суду доповнив, що позивач дійсно декілька разі оформляв договори з відповідачем, які представником були долучені до відзиву, однак цього договору він не укладав. Вважає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів що між сторонами виникли договірні правовідносини по Кредитному договору від 18.03.2020 суму 8050,00 гривень. Просить задовольнити позов.

Позивач до судового засідання не з`явився по невідомим для суду причинам.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, попередньо на електронну адресу Вінницького районного суду Вінницької області, директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Довгань В.В. подано заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши вступне слово представника позивача , вивчивши позов, відзив на позов, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 18.03.2020 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або Мобільний додаток, між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2156829, згідно якого останньому було надано кошти в розмірі 8050,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.46-48).

Конкретні умови кредитування, а саме: сума, строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення Кредиту, спосіб надання кредиту, дата повернення позики та сплати нарахованих процентів, визначено паспортом споживчого кредиту та графіком платежів до договору про надання споживчого кредиту №2156829 від 18.03.2020, які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.50-51).

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч.1 ст.638 ЦК України та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Враховуючи положення частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частини першої, другої ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «АВЕНТУ УКРАЇНА» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на Веб-сайті Товариства у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору.

За змістом ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа до укладення з клієнтом договору про надання фінансової послуги додатково надає йому інформацію про: 1) фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг; 2) умови надання додаткових фінансових послуг та їх вартість; 3) порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; 4) правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; 5) механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; 6) реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; 7) розмір винагороди фінансової установи у разі, коли вона пропонує фінансові послуги, що надаються іншими фінансовими установами.

Згідно до ч.ч.1-3 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Статтями 15 та 23 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено відповідальність суб`єкта господарювання, яка не містить положень про такі наслідки як недійсність договору.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З п.9.8. оскаржуваного кредитного договору судом установлено, що підписуючи цей кредитний договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою відповідно до ст.9 Закону України « Про споживче кредитування»; вказана в ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Також зі змісту оскаржуваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Без реєстрації позивача на сайті Товариства, без створення особистого кабінету позивача, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду № 127/33824/19 від 07.10.2020 .

Крім того, з матеріалів справи судом установлено, що ОСОБА_1 до 18.03.2020 неодноразово звертався до відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з метою отримання кредитних коштів, а саме : позивач сім разів ( до цього договору від 18.03.2020) укладав кредитні договори з відповідачем ; шість договорів в восени-грудні 2019 з аналогічними умовами, а сьомий договір від 14.02.2020 укладений з аналогічними умовами а також на аналогічну суму 8050 грн., ( а.с.52-77), що свідчить про обізнаність позивача з умовами та правилами надання кредитних послуг відповідачем, якими він неодноразово користувався.

А тому, доводи позивача про ненадання інформації про умови кредитування спростовуються матеріалами справи. Встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії відповідача при укладанні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню позивача та вимогам закону.

Також , суд вважає хибним посилання представника позивача про те, що позивач вважає грошові кошти отримані позивачем від відповідача 18.03.2020 на картку у розмірі 8050 грн. як помилково зараховані, оскільки жодного доказу цього позивачем суду не надано. При чому залишається не зрозумілим, що перешкоджало позивачу 18.03.2020 отримавши помилково гроші на карту, повернути їх законному володільцю , а не чекати рішення по даній справі.

Крім цього, згідно норм Закону України «Про захист прав споживачів», у споживача є законна можливість протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору, що також зазначено у п. 5.3 договору, однак позивач даним правом не скористався та витратив кредитні кошти на власний розсуд.

Тому суд вважає, що спірний кредитний договір не суперечить нормам цивільного законодавства України, відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі учасників правочину.

При чому , суд акцентує увагу представника позивача на відсутність порушення з боку відповідача і ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» на яку він послався в своїх поясненнях у судовому засіданні, оскільки без реєстрації позивача на сайті відповідача, без створення особистого кабінету позивача, без здійснення входу на сайт відповідача за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

В свою чергу, з оскаржуваного договору ( а.с. 47 зворотна сторона) , судом установлено, що у пункті 10 (реквізити та підписи сторін) міститься інформація, що договір від 18.03.2020 підписано споживачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С 145279 18.03.2020 10:57:13 , що свідчить про добровільне укладення між сторонами вищевказаного договору і виникнення між ними на підставі цього договору цивільно-правових правовідносин. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованим, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» про визнання кредитного договору недійсним,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21.10.2021.

Суддя