ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 635/4115/21

провадження № 22ц/818/4910/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Яковенко В.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представниця позивача ОСОБА_2 ,

відповідачі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_3 ,

треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року в складі судді Пілюгіної О.М.

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправну бездіяльність Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо відмови йому про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (рішення № РВ-020) про земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:016:0003), АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:017:0046); зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути питання про внесення відомостей до Державного земельного кадастру земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді Кліньов В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не звернув увагу на те, що спір у справі стосується права власності на земельні ділянки фізичних осіб, тобто цивільного права, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Матеріали справи свідчать про те, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправну бездіяльність Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо відмови йому про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (рішення № РВ-020) про земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:016:0003), АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:017:0046); зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути питання про внесення відомостей до Державного земельного кадастру земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 послався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2016 року він та його сестра ОСОБА_3 є співвласниками кожний по Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

03 липня 2017 року між ним та Харківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» укладено договір № 345 про виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання електронного документу по земельній ділянці.

Однак, рішенням державного реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № РВ-020 від 25 червня 2020 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав перетину ділянки з ділянкою кадастровий номер :00:016:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , площа співпадає на 4,1194%, а також перетин ділянки з ділянкою кадастровий номер :00:016:0046, АДРЕСА_1 , площа співпадає на 0,5806%.

Вказав, що він звертався до власників суміжних земельних ділянок щодо внесення відповідних змін до координат земельних ділянок, однак помилки не виправили.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У цій справі спірні правовідносини виникли стосовно правомірності дій Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо відмови у внесенні змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 , Ѕ частини якої належить позивачу, скасування державної реєстрації земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:016:0003), АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:017:0046), а також зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути питання про внесення відомостей до Державного земельного кадастру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , Ѕ частини якої належить позивачу.

Разом з тим, з висловлених позивачем доводів вбачається, що основним мотивом звернення до суду стало порушення його права власності, у зв`язку з наявністю помилок у Державному земельному кадастрі щодо меж земельної ділянки ОСОБА_5 , внаслідок чого частина належної позивачу земельної ділянки перетинається із суміжними земельними ділянками, зокрема, власницею якої є ОСОБА_5 .

Відносини, пов`язані з порушенням прав власності, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої та другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметна підсудність, юрисдикція цивільних прав передбачена у частині першій статті 15 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про наявність у нього спірних правовідносин з власниками суміжних земельних ділянок АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , які полягають в порушенні його сусідами його права власності на земельну ділянку.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, цей спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Важливо, що на момент розгляду цієї справи в судах першої та апеляційної інстанції, Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 01 березня 2016 року у справі № 2а/2470/2635/12, вже була висловлена правова позиція стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин стосовно захисту порушеного права користування земельною ділянкою, а саме щодо погодження меж земельних ділянок між користувачами цих земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 583/1352/15-а, від 23 січня 2019 року у справі № 537/6271/14-а, від 30 січня 2019 року у справі № 816/594/14 та від 04 червня 2019 року у справі № 826/14015/17, а також у постанова Верховного Суду від 16 грудня 2019 року у справі № 810/211/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 826/10399/18.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спір у цій справі і за предметним, і за суб`єктним критеріями не є спором, який належить до юрисдикції адміністративного суду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо відмови у відкритті провадженні у справі.

Судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року.