Справа № 944/5557/21
Провадження №6/944/71/21
УХВАЛА

22.10.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

з участю секретаря судових засідань Хархаліс Л.А.,

державного виконавця Карпи Р.П.,

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів подання головного державного виконавця Яворівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Карпи Р.П. про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

головний державний виконавець звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у Яворівському РВ ДВС перебуває виконавчий лист №460/5498/18 від 24.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 120070 грн. Станом на 06.10.2021 боржником боргу не сплачено, часткова сплата не проводилась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 належить частка в квартирі АДРЕСА_1 . Іншого майна, на яке можливо звернути стягнення з боржника не виявлено, на обліку як одержувач пенсії не перебуває. З урахуванням наведеного, просить подання задовольнити.

Головний державний виконавець Карпа Р.П. у судовому засіданні подання підтримав, просив таке задовольнити. Крім цього пояснив, що ним здійснювався вихід за адресою знаходження майна боржника, однак в даній квартирі майна, на яке можна було накласти арешт не виявлено, в даній квартирі проживають орендарі.

Стягувач ОСОБА_1 подання головного державного виконавця підтримала з мотивів викладених в поданні. Просила таке задовольнити.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

24.12.2019 Яворівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №460/5498/18, яким стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 100070 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Рішення набрало законної сили 21.12.2019.

09.06.2020 головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №62284170).

Постановою головного держаного виконавця Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 25.09.2020 у справі №62284170 накладено арешт на все майно боржника.

Разом з тим, як зазначено у поданні, боржник заборгованості не сплачує, за адресою, вказаною у виконавчому листі не проживає, на виклики в ДВС у Яворівському районі не з`являється.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 7 травня 2018 року №916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду дані про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання боржником викликів державного виконавця чи про відмову від їх отримання, а відтак відсутні підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового наказу, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Крім цього, з інформаційної довідки № 225217205 від 23.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 , окрім боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які не є боржниками у вказаних правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, ГПК та КАС України.

З огляду на вказані вимоги заява (подання) повинні містити: найменування осіб сторін у справі, їх місце знаходження, проживання, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такі відомі. При цьому, при вирішенні питання стосовно того, яких осіб необхідно зазначати як сторони у справі, слід виходити з наступного.

Відповідно до положень глави 4 ЦПК України, пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду з заявою (поданням) бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. У переважній більшості випадків як заінтересовані особи мають бути зазначені сторони виконавчого провадження стягував та боржник. Інші особи вказуються як заінтересовані при зверненні до суду, зокрема з питань визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами сторони виконавчого провадження та особи, які спільно з боржником володіють майном.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з обов`язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача й прокурора (у випадках здійснення останнім представництва інтересів громадянина або держави в суді), а й учасників спільної власності на майно та з додержанням вимог ЦПК України щодо допустимості засобів доказування.

Зі змісту даних положень вбачається, що питання про визначення частки боржника у спільній власності розглядається судом у судовому засіданні з обов`язковим повідомленням про час і місце такого засідання сторін (державного виконавця, боржника, стягувача) та усіх заінтересованих осіб, тобто учасників спільної власності на майно.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем не було дотримано вимог законодавства, зокрема не зазначено осіб, з якими на праві спільної часткової власності володіє боржник.

Зазначена обставина позбавляє вказаних осіб надати суду відповідні доводи, пояснення та заперечення стосовно питань про визначення частки майна боржника у майні, якими вони спільно володіють, припинення права спільної сумісної власності на таке майно тощо.

На переконання суду, дії державного виконавця, пов`язані із визначенням частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, як один з етапів процедури реалізації майна, в даному випадку порушують принцип справедливості, який передбачає забезпечення розумного балансу між інтересами стягувача та правами і інтересами інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження.

Крім того, до свого подання державним виконавцем не додано доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи щодо встановлення в боржника коштів у гривнях чи в іноземній валюті, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, рахунків в цінних паперах у депозитарних установах, а також щодо встановлення в боржника іншого рухомого майна, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення на погашення заборгованості згідно виконавчого документу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в поданні державного виконавця слід відмовити за недоведеністю та порушенням порядку визначеним законодавством щодо звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.18, 443 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця Яворівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Карпи Р.П. про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.О. Білецька