Справа № 703/1023/21
25 жовтня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
29 березня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять усунути перешкоди у користуванні житлом, визнавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві часткової власності по 1/2 частині належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому з 09 березня 2017 року зареєстрована відповідач ОСОБА_3 . Відповідач є родичкою позивачів, які останні надали дозвіл на реєстрацію у вказаному будинку по посвідці на проживання, але з 24 березня 2017 року вона у вказаному житловому будинку не проживає та фактична адреса її проживання позивачам невідома. Перебування відповідача зареєстрованою у належному позивачам житловому будинку, створює для останніх незручності щодо вільного користування і розпорядження своїм майном. Відповідач не проживає у вищевказаному будинку більше трьох років і будь-яких належних їй речей немає. Зняти відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку є неможливим, оскільки в зазначеному будинку вона не проживає та адреса їх проживання в іншому місці невідома, в зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом.
14 травня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.
На підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2021 року №182, повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями вказана цивільна справа передана на розгляд судді Ігнатенко Т.В.
22 липня 2021 року ухвалою судді Ігнатенко Т.В. цивільна справа за вказаним позовом прийнята до свого провадження та, в зв`язку зі зміною складу суду, вирішено розгляд справи по суті проводити повторно.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, на їх задоволенні наполягають, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена в її заяві про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 28 травня 1975 року, посвідченого нотаріусом Смілянської нотаріальної контори та зареєстрованого за АДРЕСА_2 , на праві власності в Смілянському бюро технічної інвентаризації зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.13-14).
Відповідно до договору дарування 1/2 частини будинку від 28 лютого 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №513, ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.11).
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 квітня 2003 року №312547, виданого Смілянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, на підставі договору дарування з реєстраційним номером 513 від 28 лютого 2003 року, посвідченого Смілянською державною нотаріальною конторою, 08 квітня 2003 року прийнято рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Таким чином, будинковолодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частки кожній.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї , а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Згідно ст.156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Однак, будь-яких доказів, які підтверджують те, що відповідач ОСОБА_3 є членом сім`ї позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , матеріали справи не містять та сторонами не надано.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно будинкової книги, місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 з 09 березня 2017 року зареєстроване Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-19).
Крім того, відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1362, виданої Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
Разом з тим, згідно актів від 20 серпня 2020 року та 12 березня 2021 року, складених жителями АДРЕСА_1 , підписи яких підтверджені головою квартального комітету №23, встановлено, що ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 24 березня 2017 року та її особистих речей не має (а.с.16, 17).
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом знята з зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.
Крім того, відповідачем ОСОБА_3 не надано жодного доказу, який свідчить про її проживання в будинку АДРЕСА_1 з 24 березня 2017 року, або вчинення перешкод позивачами або іншими особами, будь-яким способом, в її проживанні за зареєстрованим місцем проживання.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачами доведено факт постійної відсутності відповідача ОСОБА_3 без поважних причин з 24 березня 2017 року за зареєстрованим місцем проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, порушенням права особи є наявність законодавчо обумовлених передумов для такого порушення, навіть у разі, коли потенційне порушення пов`язується із гіпотетичною обставиною, що може настати або не настати.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт реєстрації відповідача в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності позивачам, порушує право останніх на володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Вищевказані обставини перешкоджають позивачам реалізовувати свої права, що є неприпустимим.
Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача, який відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо позовних вимог не надала, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, з врахуванням клопотання позивачів, суд вважає, що судові витрати на даний час стягненню з відповідача на користь позивачів не підлягають.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.71, 150, 156 ЖК Української РСР, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будником АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко