Єдиний унікальний номер: 379/743/21
Провадження № 2/379/524/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тараща, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.06.2016 року у Виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 », визначити місце проживання малолітнього сина, а судовий збір покласти на відповідача.

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сімейного життя не ведуть,шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву та просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 21.06.2016 року у Виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.

Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на сімейне життя. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім`єю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, їх шлюб існує лише формально. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 ».

Спору щодо місяця проживання малолітньої дитини та поділу майна - сторони не мають.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 454,00 грн.

Решта сплаченого судового збору позивачем підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110-113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.06.2016 року у Виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби у Київської області, , місцезнаходження: м. Київ ,площа Лесі Українки, будинок 1,повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , 50 відсотків суми сплаченого нею у АТ КБ «ПриватБанк» 16.08.2021, квитанція №0.0.,2, судового збору у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:В. І. Зінкін