Справа № 204/2694/18
Провадження № 6/204/236/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про прийняття заяви до свого провадження та зупинення стягнення на підставі виконавчого листа

07 жовтня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В самій заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник просив до набрання судовим рішенням за результатами розгляду цієї заяви законної сили зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 13215,00 гривень у виконавчому провадженні ВП № 66600025, відкритому державним виконавцем Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Бутенко О.М. на підставі виконавчого листа № 204/2694/18, виданого 30.06.2021 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2694/18 на виконання Постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 по справі № 204/2694/18.

Заява передана мені, судді Самсоновій В.В., 06 жовтня 2021 року цивільною канцелярією суду.

Ознайомившись з заявою, вважаю, що вона відповідає вимогам ст. ст. 432 ЦПК України.

Стосовно зупинення стягнення на підставі виконавчого листа необхідно вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Відповідно же до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Аналогічні положення мають ч. ч. 4, 8 ст. 10 ЦПК України, згідно яких суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Так, Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя, зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, у п. 40 зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного та оскільки невжиття заходів щодо зупинення стягнення у виконавчому провадженні може ускладнити виконання можливого рішення суду (в разі задоволення заяви), суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 258-261, 352-354, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти до свого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Призначити судове засідання на 11 листопада року о 15 год. 00 хв. у приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77-б (каб. № 17).

Копії ухвали направити сторонам у справі, а також направити сторонам копію заяви з копіями доданих до неї документів і запропонувати подати у строк до 11 листопада 2021 року письмові заперечення проти заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи - https://court.gov.ua/fair/sud0419.

Заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа - задовольнити повністю.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 13215,00 гривень у виконавчому провадженні ВП № 66600025, відкритому державним виконавцем Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Бутенко О.М. на підставі виконавчого листа № 204/2694/18, виданого 30.06.2021 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2694/18 на виконання Постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 по справі № 204/2694/18 до набрання судовим рішенням за результатами розгляду цієї заяви законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого листа може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова