УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021р. боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, яку мотивує тим, що на виконанні в Станично-Луганського ВДВС у Щастинському районі Луганської області перебуває виконавче провадження №59768028 з примусового виконання виконавчого листа №337/1282/17, виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 18.09.2021р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.04.2017р. і до повноліття дитини. В липні 2012р. він дізнався про накладання державним виконавцем арешту на його рахунок в АТ «КБ «Глобус» № НОМЕР_1 , який відкритий для зарахування його заробітної плати від ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ». Відповідна постанова винесена 22.06.2021р., копію якої він отримав 14.09.2021р. Після цього він звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту з вказаного банківського рахунку, оскільки він призначений для виплати заробітної плати. Однак начальником ВДВС вказані ним обставини враховані не були і арешт не знятий, тому він звернувся до суду з цією скаргою. Вважає, що накладання арешту на рахунок, який призначений для виплати заробітної плати, є грубим порушенням його конституційного права на оплату працю, заробітна плата є єдиним джерелом його існування, він не має можливості оплачувати комунальні послуги, забезпечувати своє першочергові побутові потреби. В результаті накладання арешту фактично звернуто стягнення на 100% його заробітної плати, що суперечить положенням ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Просить визнати неправомірними дії начальника Станично-Луганського районного ВДВС у Щастинському районі Луганської області, які полягають в арешті коштів боржника, та скасувати його постанову від 22.06.2021р. в частині накладання арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в АТ «КБ «Глобус» для виплати заробітної плати.

Ухвалою суду від 23.09.2021р. скарга прийнята до судового розгляду та призначено відкрите судове засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибув, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник суб`єкта оскарження - Станично-Луганського ВДВС у Щастинському районі Луганської області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та письмові заперечення проти скарги, вказавши, що на даний час у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 . Постанова про арешт коштів боржника від 22.06.2021р. була направлена боржнику простим поштовим відправленням, що відповідає вимогам ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження». В даному випадку накладання арешту на грошові кошти боржника, в т.ч. на рахунку в АТ «КБ «Глобус», направлено на забезпечення виконання судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, листом від 29.06.2021р. банк повідомив державного виконавця, що грошових коштів на поточному рахунку боржника ОСОБА_1 недостатньо для виконання постанови. Разом із заявою про зняття арешту з банківської картки від 13.08.2021р. боржника ОСОБА_1 надав копію довідки Банку про те, що відкритий поточний картковий рахунок призначений для отримання заробітної плати. Такий рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання та/або на який законом заборонено стягнення. Будь-які інші документи на підтвердження наявності у ОСОБА_1 рахунків, на які заборонено звернення стягнення до ВДВС не надходили. Отже, всі виконавчі дії проводились державним виконавцем з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд скарги у її відсутність та письмові заперечення, в яких зазначила, що боржник ОСОБА_1 з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 і по теперішній час аліменти не сплачує, рішення суду не виконує, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 104 681,28грн. Такими його діями порушуються права дитини на належне утримання та виховання. Вважає, що дії державного виконавця щодо накладання арешту на кошти боржника як доходу від заробітної плати відповідають вимогам чинного законодавства і направлені на захист прав дитини. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до такого.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.124,129 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень в Україні з 05.10.2016р. регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) .

Відповідно до ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1,5 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст.447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що на даний час на виконанні в Станично-Луганському районному ВДВС у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження №59768028 з примусового виконання в т.ч. виконавчого листа №337/1282/17, виданого 18.09.2017р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.04.2017р. і до повноліття дитини.

Постановою начальника Станично-Луганського районного ВДВС Алімової Ю.І. від 22.06.2021р. у зв`язку з наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів в сумі 104681,28грн. накладено арешт на його грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів - 104681,28грн.

Згідно з інформацією АТ «КБ «Глобус» №2008-БТ від 29.06.2021р., направленою на адресу Станично-Луганського районного ВДВС, постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 22.06.2021р. облікована на відповідному позабалансовому рахунку, для її виконання недостатньо коштів на рахунку (залишок коштів становить 46,62грн.)

Згідно копії довідки АТ «КБ «Глобус» №72/02-06 від 06.08.2021р. ОСОБА_1 має відкритий картковий рахунок для отримання заробітної плати від ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» № НОМЕР_1 в гривні.

13.08.2021р. боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Станично-Луганського районного ВДВС із заявою про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «КБ «Глобус», на який зараховується його заробітна плата, посилаючись на те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які законом заборонено накладання арешту. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень ВДВС.

Листом №10984 від 02.09.2021р. т.в.о.начальника Станично-Луганського районного ВДВС боржника Сафонова В.М. повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з грошових коштів на вказаному рахунку та рекомендовано надати довідку Банку про віднесення цього рахунку до рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з копією виписки з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ «КБ «Глобус», за період з 04.01.2021р. по 15.09.2021р., в цей період відбувалось зарахування на рахунок грошових коштів у вигляді заробітної плати, а також зняття готівкових грошових коштів, оплата покупок онлайн, перекази, остання така операція (покупка) мала місце 29.06.2021р. Залишок коштів (без урахування блокування) становить 34 846,77грн.

Виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи встановлення на території України карантину з певними обмеженнями, віддаленість місця фактичного проживання боржника ОСОБА_1 та місця виконання судового рішення від Хортицького районного суду м.Запоріжжя, суд вважає, що передбачений ст.449 ЦПК України строк оскарження дій державного виконавця щодо накладання арешту на кошти боржника за клопотанням скаржника ОСОБА_1 підлягає поновленню.

Разом з тим, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини даної справи, оцінивши наявні у справі докази, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість вимог боржника ОСОБА_1 .

В даному випадку суд виходить того, що відповідно до ст.48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ст.56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII, зокрема, у випадку отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Ст.68 Закону №1404-VIII передбачає можливість звернення стягнення на заробітну плату боржника у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ст.70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з ч.2 ст.71 Закону №1404-VIII за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно з ст.73 Закону №1404-VIII стягнення не може бути звернено на такi виплати: вихiдну допомогу, яка виплачується у разi звiльнення працiвника; компенсацiю працiвниковi за невикористану вiдпустку, крiм випадкiв, коли особа при звiльненнi одержує компенсацiю за вiдпустку, не використану протягом кiлькох рокiв; компенсацiї працiвниковi витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу чи вiдрядженням до iнших мiсцевостей; польове забезпечення, надбавки до заробiтної плати, iншi кошти, якi виплачуються замiсть добових i квартирних; матерiальну допомогу особам, якi втратили право на допомогу по безробiттю; допомогу по вагiтностi та пологах; одноразову допомогу при народженнi дитини; допомогу по догляду за дитиною; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох i бiльше дiтей вiком до 16 рокiв, по догляду за дитиною-iнвалiдом, по тимчасовiй непрацездатностi у зв`язку з доглядом за хворою дитиною; iншi допомоги на дiтей, передбаченi законодавством; допомогу на лiкування; допомогу на поховання; щомiсячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктiв харчування мiсцевого виробництва та особистого пiдсобного господарства громадян, якi проживають на територiї радiоактивного забруднення; дотацiї на обiди, придбання путiвок до санаторiїв i будинкiв вiдпочинку за рахунок фонду споживання.

З наведеного вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021р. у справі №756/1927/15-ц.

Ст.24 Закону «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Крім того, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок клієнта втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат, заробітної плати тощо), набувають статусу вкладу і відповідно є власністю (майном) клієнта банку.

В даній справі вбачається, що державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 104 681,28грн., що узгоджується з положеннями ст.48,56,71 Закону №1404-VIII.

Виносячи таку постанову, державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, зазначивши про неможливість накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

В порядку виконання зазначеної постанови АТ «КБ «Глобус» повідомив державного виконавця про те, що постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 22.06.2021р. облікована на відповідному позабалансовому рахунку, тобто прийнята до виконання, але для її виконання недостатньо коштів на рахунку.

Жодних відомостей про те, що поточний рахунок боржника ОСОБА_1 в АТ «КБ «Глобус» віднесений до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання і звернення стягнення на кошти, які на ньому знаходяться, заборонено законом, матеріали справи не містять. Відповідної інформації Банк державному виконавцю не направляв.

Вказаний поточний рахунок дійсно відкритий для зарахування заробітної плати, але це автоматично не надає йому статусу рахунку із спеціальним режимом використання.

До того ж, заробітна плата боржника відповідно до норм діючого законодавства є одним із видів доходів, на який можливо звернути стягнення. До переліку виплат, на які стягнення не звертається (ст.73 Закону №1404-VIII), заробітна плата не включена.

Також суд враховує, що після зарахування на поточний рахунок такі кошти втрачають свій цільовий статус - заробітна плата та набувають статусу банківського вкладу, звернення стягнення на який законом не заборонено.

Враховуючи вказане, суд вважає, що державний виконавець правомірно виніс постанову про накладання арешту на кошти боржника ОСОБА_1 на рахунках в банківських установах, підстав для зняття цього арешту у державного виконавця не було, оскільки, як вже зазначалось, документального підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти на ньому заборонено законом, державний виконавець від Банку чи інших осіб не отримував.

Доводи боржника ОСОБА_1 про те, що накладення арешту на грошові кошти порушує його право на отримання заробітної плати, жодними належними та допустимими доказами не доведені.

Як вбачається з наявних матеріалів, з моменту прийняття Банком постанови про арешт коштів до виконання, заявник ОСОБА_1 не здійснює розрахункові операції за цим рахунком через їх блокування Банком. Разом з тим, наявні на рахунку на момент винесення постанови про арешт кошти на виконання судового рішення не направлені.

Крім того, відомостей про те, що заробітна плата є єдиним джерелом його доходів, що він має утриманців і значно обмежений у реалізації першочергових побутових та інших потреб своєї родини, боржник ОСОБА_1 суду не надав. Сам по собі арешт коштів на банківському рахунку не унеможливлює отримання заробітної плати за бажанням особи готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

При цьому, жодних відомостей про те, що стягнення аліментів як періодичних платежів та погашення заборгованості з таких платежів здійснюється шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 за місцем його роботи з дотриманням вимог ст.70 Закону №1404-VIII, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність накладання державним виконавцем арешту на кошти боржника ОСОБА_1 на його банківських рахунках.

Ч.3 ст.451 ЦПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення із скаргою на дії державного виконавця Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо винесення постанови про арешт коштів боржника.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо винесення постанови про арешт коштів боржника відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Н.А.Мурашова

13.10.2021