Провадження № 22-ц/801/2044/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 рокуСправа № 127/13722/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:
судді-доповідача Денишенко Т. О.,
суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,
розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дитини, дружини до досяг-
нення дитиною трирічного віку,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , його представника адвоката Бегейми Михайла Олександровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2021 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Вохмінової О. С., повний текст якого скла-дений 26 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утри-мання дитини та на власне утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 02 листопада 2018 року сторони у справі зареєстрували шлюбу, від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . На даний час сторони фактично проживають окремо, сім`я припинила своє існування. Пози-вачка доходів не має, самостійно не може забезпечити належне матеріальне утримання дитини. Відповідач, будучи здоровим та працездатним, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від покладе-ного на нього батьківського обов`язку. Крім того відповідач не надає кошти й на утримання дружини - позивачки, порушуючи її права, передбачені статтею 84 СК України. За таких обставин ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на-родження, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача щомі-сячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку ( доходу ) від-повідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповід-ного віку, до досягнення донькою трьох років.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2021 року позов задоволений, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача щомісяця, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дитиною, донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1816,00 гривень судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 , його представник адвокат Бегейма М. О. оскаржують його в апеляційному порядку в частині стягнення визначеного розміру аліментів на утримання дружини. Скаржники вважають рішення суду в оскаржуваній частині незаконним, ухваленим за неповного встановлення обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просили рішення суду в оскаржуваній частині змінити, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки усіх видів його заробітку ( доходу ) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Аналізую-чи зміст позовної заяви ОСОБА_1 , скаржники вважають, що суд вийшов за межі позовних вимог, визначивши розмір щомісячно стягуваних аліментів на утримання дружини, оскільки позивачкою періодичність стягнення платежів узагалі не вказувалася; позовні вимоги у цій частині мали б бути задоволені частково через невстановлення законом мінімального розміру стягуваних на утримання дружини аліментів. Крім того, відповідач та його представник вважають, що суд першої інстанції не надав належного обґрунтування необхідності стягнення аліментів у визначеному позивачкою розмірі, зважаючи на відсутність у відповідача рухомого та нерухомого майна, а визначений судом розмір аліментів на дитину та дружину становитиме половину усіх його доходів, що позбавить засобів для існування. На підтвердження даних обставин скаржниками до апеляційної скарги додані докази щодо розміру доходів ОСОБА_2 за лютий - липень 2021 року з посиланням на неможливість подання цього доказу суду першої інстанції.
09 вересня 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу відповідача, його адвоката, де зазначається про перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною, ненадання їй допомоги батьком дитини, хоча ОСОБА_2 має доходи, однак дитиною не цікавиться. Відтак ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржуване частково рішення суду першої інстанції відповідає цим ви-могам.

У частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки рішення суду в апеляційному порядку відповідачем не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України не перевіряється.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 28 травня 2021 року № 38 дитина ОСОБА_3 зареєстрована з матір`ю ОСОБА_1 за місцем роботи позивачки, дислокації військової час-тини Військо-во-медичного клінічного центру Центрального регіону у м. Він-ниці по вул. Князів Коріатовичів, 185.
Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дружини ОСОБА_1 та доньки, періодично надає кошти на утримання дитини, коштів на утримання дружини не надає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції урахував обов`язок обох батьків утримувати дитину, вік доньки сторін у справі та її потреби, право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо місця роботи відпо-відача, його доходів, майнового стану, наявності або відсутності у власності майна, про те, чи має він інших утриманців.
Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, неза-лежно від того, чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Аналіз вказаної норми матеріального закону дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом з дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допо-моги ( аліментів ). Утримання одному з подружжя надається другим з подруж-жя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду алі-менти присуджуються, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед ( час-тини перша - третя статті 77 СК України ).
У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з под-ружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі.
З матеріалів цієї справи не убачається виконання відповідачем своїх обов-язків по утриманню дружини, тому відповідне право позивачки є порушеним та підлягає судовому захисту.
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, викладені у статті 182 СК України.
Визначаючись у частині вимоги позивачки про стягнення на її користь алі-ментів на власне утримання, суд першої інстанції прийняв до уваги доводи від-повідача ОСОБА_2 про те, що розмір аліментів, які просить стягнути пози-вачка, разом з аліментами на утримання доньки загалом становитиме 1/2 частку його доходу. При цьому судом не встановлено через ненадання ОСОБА_2 жодних доказів щодо його працевлаштування, доходів, майнового стану, наяв-ності або відсутності у власності майна, про те, чи має він інших утриманців. Тобто у справі відсутні належні та допустимі докази неможливості для ОСОБА_2 сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивачка. Тобто аргу-менти апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було встанов-лено чи має відповідач можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, цілком спростовуються матеріалами справи та апеляційним судом до уваги не приймаються. До апеляційної скарги ОСОБА_2 у якості доказу подана ко-пія виданої Військовою частиною НОМЕР_1 довідки від 11 серпня 2021 року № 347 про нараховане йому грошове забезпечення за період з лютого до липня 2021 року. Однак такий доказ не був предметом дослідження суду першої інстанції, оскільки він не був поданий відповідачем суду першої інстанції в установлено-му порядку, при цьому причини неможливості його своєчасного подання скаржником узагалі не наведені та не доведені, тому відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України дана довідка не може бути взята до уваги судом апеляційної інстанції.
За викладених фактичних обставин справи слід погодитися з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів того, що, відповідач наразі не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою про-живає дитина, до досягнення донькою трирічного віку. Викладені в апеляційній скарзі доводи не є підставою для скасування законного й обґрунтованого рі-шення суду першої інстанції, який, проаналізувавши надані сторонами докази, повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначився з харак-тером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого, об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача алі-ментів на утримання дружини, яка відповідно до статті 84 СК України має пра-во на таке утримання, не дивлячись на те, що з 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків за посадою у Війського-медичному клінічному центрі Центрального регіону (лист на запит адвоката Бегейми М.О.). Колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним задоволити клопо-тання відповідача про долучення до справи нового доказу, зазначеної вище ко-пії відповіді Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 22 вересня 2021 року № 549/2950, що надійшла до апеляційного суду 28 верес-ня 2021 року, та враховує, що, згідно вказаного листа позивачка прибула з від-пустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступи-ла до виконання обов`язків за посадою. Однак, як уже зазначалося, факт офі-ційного працевлаштування позивачки не має вирішального значення для вирі-шення питання про стягнення аліментів на її утримання, так як у відповідності до статті 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає ди-тина, незалежно від того, чи вона працює, незалежно від її матеріального становища.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що розгля-даючи зазначений позов, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наяв-ні у справі докази, дав їм належну правову оцінку згідно з положеннями ЦПК України, правильно встановив фактичні обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
З огляду на наведені обставини та обґрунтування доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про непра-вильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм проце-суального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирі-шення справи.
Також суд апеляційної інстанції у порядку роз`яснення звертає увагу сторін у справі на те, що вони не позбавлені права та можливості згодом, після ви-значення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, по-гіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передба-чених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів ( стаття 192 СК України ).
Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апе-ляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись нормами статей 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , його представника ад-воката Бегейми Михайла Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружи-ни до досягнення дитиною трирічного віку залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбаче-них пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський