КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 13.11.2019 року звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- зняти арешт з будинку, частини будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 ;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 03.11.2004 р. за № 1435315, зроблений Першою київською державною нотаріальною конторою про накладення арешту на будинок, частини будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом позивач посилається на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 06.03.2017 р. Після її смерті П`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 402/2017.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є її рідний батько ОСОБА_4 та її рідна сестра ОСОБА_1 - позивач по справі. ОСОБА_4 своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1131 відмовився від належної йому частки спадщини за законом на користь позивача, яка своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1130 прийняла спадщину.

Спадкове майно складається з 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 та нажала померлій на праві власності. Інша частина спірного будинку (1/4) належить на праві власності позивачу, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2018 р. № 150107690.

Під час оформлення спадщини позивачу стало відомо, що на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д на 3/4 частини спірного житлового будинку накладено арешт.

Оскільки її рідна сестра ОСОБА_3 була визнана недієздатною (інвалід першої групи з дитинства), про що свідчить довідка № Д-71 № 244391, тому задля захисту майнових прав недієздатної, підставою накладення арешту на спірну частину житлового будинку міг бути лист Опікунської ради Жовтневої районної державної адміністрації. Проте, відповідно до спільного наказу Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 р. № 34/166/131/88 «Про затвердження правил опіки та піклування», опікунська рада не наділена повноваженнями накладати арешт на нерухоме майно.

Зважаючи на відсутність документа на підставі якого було накладено арешт на спірний будинок та неможливість іншим чином зняти накладений арешт, позивач вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права на володіння своєю власністю.

У зв`язку із вищевикладеним просить задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року позов задоволено. Знято арешт з 3/4 частин будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою київською державною нотаріальною конторою 03.11.2004 р. за № 1435315 на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д та виключити запис про обтяження від 03.11.2004 р. за № 1435315.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і в задоволенні позов відмовити, оскільки вони є неналежним відповідачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 06.03.2017 р.

Після смерті ОСОБА_3 . П`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 402/2017, копія якої була витребувана та досліджена судом.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є її рідний батько ОСОБА_4 та її рідна сестра ОСОБА_1 - позивач по справі.

ОСОБА_4 своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1131 відмовився від належної йому частки спадщини за законом на користь позивача, яка своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1130 прийняла спадщину.

До складу спадкового майна входить частина житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_3 на праві власності.

Позивач є власником 1/4 частини будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 р. № 150103623.

Як встановлено з матеріалів справи, 03.11.2004 р. за № 1435315 Першою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д внесено обтяження у виді арешту 3/4 частки будинку АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії листа від 28.03.2000 р. № 130/2-Д та з урахуванням копії листа від 28.03.2000 р. № 130/д, наявних в матеріалах справи, служба у справах неповнолітніх та опікунська рада Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, звернулась до завідувача Першої київської нотаріальної контори Якименко В.О. з проханням заборонити будь-які дії без їхнього дозволу на приватний будинок АДРЕСА_2 , в якому прописана недієздатна ОСОБА_3 , 1965 р.н. При цьому, як вбачається з даного листа, така заборона була необхідна для збереження майнових та житлових прав недієздатної та її старшої сестри, прописаної за іншою адресою.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2010 р. встановлено опіку над ОСОБА_3 , призначено ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 . В рішенні суду зазначено, що ОСОБА_3 визнано недієздатною рішенням Жовтневого районного суду міста Києва від 28.05.1998 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2011 р. ОСОБА_5 було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_3

Беручи до уваги, що Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д було накладено арешт на 3/4 частки будинку АДРЕСА_2 , з метою збереження майнових та житлових прав недієздатної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що позбавляє права позивача на оформлення прав власності в порядку спадкування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Встановлено, що 03.11.2004 р. за № 1435315 Першою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д внесено обтяження у виді арешту 3/4 частки будинку АДРЕСА_2 на підставі листа від 28.03.2000 р. № 130/2-Д та з урахуванням копії листа від 28.03.2000 р. № 130/д, наявних в матеріалах справи, служба у справах неповнолітніх та опікунська рада Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, звернулась до завідувача Першої київської нотаріальної контори Якименко В.О. з проханням заборонити будь-які дії без їхнього дозволу на приватний будинок АДРЕСА_2 , в якому прописана недієздатна ОСОБА_3 , 1965 р.н. При цьому, як вбачається з даного листа, така заборона була необхідна для збереження майнових та житлових прав недієздатної та її старшої сестри, прописаної за іншою адресою.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Таким чином належним органом щодо зняття заборони обтяження у даному випадку є Перша київська державна нотаріальна контора.

Встановлено, що ні до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації за місцем обліку недієздатної, померлої ОСОБА_3 , як ініціатора накладення обтяження, позивач не зверталась, як не зверталась і до Першої київської державної нотаріальної контори, що свідчить про відсутність спору і передчасність пред`явлених вимог.

Враховуючи викладене, позов також пред`явлений не до належного відповідача Першої київської державної нотаріальної контори, як органу який відповідно до вказаного вище законодавства наклав обтяження, та є компетентним органом щодо його зняття.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у подові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість вимог, оскільки позов пред`явлений за відсутності спору та пред`явлення вимог до належного відповідача.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню з постановленням у справі нового судового рішення про скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття арешту з майна-відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник