22-ц/804/2076/21
263/9480/20

Єдиний унікальний номер 263/9480/20
Номер провадження 22-ц/804/2076/21
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовтенгрі»,

представник відповідача Коровіна Наталя Георгіївна,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтенгрі», яка підписана представником Коровіною Н.Г. на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року, у складі суду Кияна Д.В., у цивільній справі про стягнення коштів за договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

04 серпня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Азовтенгрі» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу.

Позовна заява мотивована тим, що 07 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Азовтенгрі» було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений нотаріусом за реєстровим № 183, за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ТОВ «Азовтенгрі» кіоск за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 13,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 123). За умовами договору продавець передав необхідну технічну документацію на кіоск покупцю (п.1 Договору), а покупець мав сплатити продавцю до 01 березня 2019 року 29 040,00 гривень на рахунок, наданий продавцем, або розраховуватись готівкою з підтвердженням отримання оплати та наданням касового ордеру. На виконання умов договору ОСОБА_1 звільнила приміщення кіоску, передала технічну документацію на об`єкт, проте ТОВ «Азовтенгрі» свої зобов`язання за договором не виконало, а саме: не здійснив передачу коштів, порушивши умови п.3 договору купівлі-продажу від 07 лютого 2019 року.

У зв`язку з цим, просить стягнути з ТОВ «Азовтенгрі» борг за договором купівлі-продажу від 07.02.2019 28 600,00 грн. з урахуванням індексу інфляції - 1 308,10 грн., 3% річних - 1 208,00 грн., на загальну суму 31 116,10 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Азовтенгрі» на користь ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 07.02.2019р. грошові кошти у розмірі 28600,00 грн. з урахуванням індексу інфляції - 1 308,10 грн., 3% річних - 1 208,00 грн., а всього стягнуто на її користь - 31 116,10 грн. Вирішено питання щодо судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у видатковому касовому ордері відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання грошових коштів в сумі 28600 грн., тому відсутня можливість пересвідчитися в отриманні останньою зазначених грошових коштів, крім того відповідач не надав інших доказів на підтвердження передачі цих грошових коштів позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даним рішенням, відповідач ТОВ «Азовтенгрі» подав апеляційну скаргу, підписану представником ОСОБА_3 , в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та постановити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що грошові кошти за договором від 07 лютого 2019 року були виплачені позивачці у повному обсязі, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 25 лютого 2019 року, виготовленого у дублікаті з офіційної програми бухгалтерського обліку 1-С.

Також вказує, що місцевим судом було закрито підготовче судове засідання за їх відсутністю та без наявності відомостей щодо їх належного повідомлення, чим суттєво порушив їх процесуальні права.

Окрім цього, зазначає, що у відзиві на позовну заяву було повідомлено, що 06 серпня 2020 року у ТОВ «Азовтенгрі» було проведено слідчими органами обшук, в ході якого було вилучено усі документи первинно-бухгалтерського обліку, грошові кошти, а також комп`ютери із всіма звітами та відомостями. Тільки починаючи з лютого 2021 року директором частково було отримано зазначені документи. Наразі бухгалтером підприємства проводяться дії щодо поновлення документів бухгалтерського обліку.

Зазначено, що документи на підтвердження зазначених фактів будуть додатково надані суду, оскільки носять значний обсяг і запитані адвокатом.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Конкретних обставин справи, з урахуванням яких суд апеляційної інстанції, відповідно до приписів ч. 3 ст. 369 ЦПК України, вправі вирішити питання про виклик в судове засідання учасників справи, призначеної на 13 жовтня 2021 року, скаржником наведено не було.

Враховуючи вище зазначене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено у відповідності до вимог законів, які регулюють спірні відносини.

Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

07 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Азовтенгрі» було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріусом за № 183 від 07.02.2019, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується передати у власність покупця, а ТОВ «Азовтенгрі» у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар, а саме: кіоск за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 13,0 кв.м.

Відповідно до пункту 3 вказаного договору продаж кіоску вчинено за 28600,00 грн., вказану суму покупець повинен сплатити продавцю до 01.03.2019 року, на підтвердження повної сплати буде квитанція на рахунок наданий продавцем, або касовий ордер про отримання сплати за договором.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.07.2020 № 218048937 кіоск по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 183 від 07.02.2019 на праві приватної власності належить ТОВ «Азовтенгрі».

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, то продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормою статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З матеріалів справи, а саме з копії оригіналу видаткового касового ордеру від 25.02.2019 року, долученого представником відповідача до відзиву вбачається, що ОСОБА_1 призначена до сплати сума 28 600 грн. на підставі договору купівлі-продажу № 183, підписаного ОСОБА_4 в якості керівника, головного бухгалтера та касира, одночасно, при цьому підпис одержувача ОСОБА_1 відсутній.(а.с.38)

Згідно п.26 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого Постановою Правління Національного банку України

29.12.2017 № 148, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Пункт 27 вказаного Положення передбачає, що касир вимагає пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам установи/підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Одержувачі пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, та розписуються у відповідній графі документа.

Видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а як наслідок відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин доводи відповідача про незаконність судового рішення є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції, відповідачем не надано.

При розгляді даної справи суд враховує, що нормами ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки у даній постанові ґрунтуються позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 2-5046/11.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтенгрі», яка підписана представником Коровіною Н.Г. - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А. Зайцева

О.М. Пономарьова