Справа № 192/842/21
Провадження № 2/192/590/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Біжко Ю.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування збитків в порядку регресу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №5-01 від 26 грудня 2018 року, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Land Rover Range Rover»номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до умов даного договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

25 квітня 2019 року о 08 год. 50 хв. в районі перехрестя вул. Аеропортівській та Запорізьке шосе в м. Дніпрі, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Land Rover Range Rover»номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Land Rover Range Rover»номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року по справі №201/5527/19 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Факт ДТП 25 квітня 2019 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком і на виконання взятих на себе зобов`язань за договором страхування було виплачено страхове відшкодування в розмірі 33788 грн. 88 коп., що є загальним розміром фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО».

Транспортний засіб відповідача був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АМ/4420508 на момент ДТП, що відбулось 25 квітня 2019 року в ПрАТ «СК «Глобал Гарант».

ПрАТ «СК «Глобал Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу №АМ/4420508 розрахованою з урахуванням амортизаційного зносу з вирахуванням франшизи.

Оскільки розмір здійсненої виплати ПрАТ «СК «Глобал Гарант» є недостатнім для повного погашення фактичних витрат ПрАТ «СК «ВУСО», відповідач повинен сплатити різницю між здійсненою виплатою та фактичними витратами.

Право регресної вимоги у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло з 31 травня 2019 року, тобто з моменту виплати ПрАТ «СК «Глобал Гарант» і розмір такої вимоги дорівнює 16466 грн. 06 коп.

16 листопада 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16 листопада 2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору по договорам страхування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору, в тому числі і за договором №5-01 від 26 грудня 2018 року.

Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь 16466 грн. 06 коп. завданих збитків в порядку регресу.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав (а.с. 72-73).

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, з тих підстав, що його відповідальність на момент ДТП була застрахована в страховій компанії і тому він є неналежним відповідачем за вимогами позивача.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно електронного полісу добровільного страхування наземного транспорту «НАША АВТОЦИВІЛКА» №5032842 від 26 грудня 2018 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виступило страховиком наземного транспортного засобу «Land Rover Range Rover»номерний знак НОМЕР_1 , строк дії страхування з 27 грудня 2018 року по 26 грудня 2019 року (а.с. 5).

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за таких обставин: 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 о 08 год. 50 хв. керуючи автомобілем «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_2 з причепом «ПВ 01 Б» номерний знак НОМЕР_3 , рухався в районі перехрестя вул. Аеропортівська та вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, де не обравши безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ланд Ровер», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Відповідно до рахунку фактури №ЗП-0000029 від 27 квітня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover»номерний знак НОМЕР_1 склала 33788 грн. 88 коп. (а.с. 21).

Згідно платіжного доручення №14481 від 31 травня 2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ТОВ «ФІРМА «ЗІГФРІД-ПЛЮС» 33788 грн. 88 коп. страхового відшкодування за договором №5-01 від 26 грудня 2018 року (а.с. 22).

З договору №16/11/2020 про відступлення права вимоги, укладеного 16 листопада 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_2 , вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» відступило своє право вимоги за договором №5-01 в розмірі 16466 грн. 06 коп. (а.с. 28-30).

Відповідно до полісу №АМ/4420508 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Глобал Гарант» застрахувало заподіяння шкоди ОСОБА_1 третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю застрахованого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) на період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2019 року (а.с. 84).

При цьому застрахованим транспортним засобом зазначено автомобіль «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , ліміт відшкодування за заподіяну шкоду майну 100000 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено в судовому засіданні позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу.

Разом з тим, з`ясувавши обставини по справі, судом встановлено, що між відповідачем та ПрАТ «СК «ВУСО», як первісним кредитором виникли правовідносини суброгації, які регулюються положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, а не відносини регресу.

При цьому жодним чином не впливає на вказані правовідносини заміна кредитора в даних правовідносинах з ПрАТ «СК «ВУСО» на ФОП ОСОБА_2 , оскільки за договором відступлення права вимоги №16/11/2020 відбулось лише заміна кредитора у правовідносинах, а не самі правовідносини.

Дані висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 04 липня 2018 року по справі №910/2603/17.

Але враховуючи те, що позивач при обґрунтуванні позову також посилався на правове регулювання суброгації, тому суд вважає, що визначення позивачем збитків як регрес, а не суброгація, не впливає на вирішення спору між сторонами.

Також судом встановлено, що майнова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Глобал Гарант», що також визнається позивачем, при цьому ліміт страхового відшкодування за майнову шкоду відповідно до дослідженого оригіналу полісу складає 100000 грн.

Але пред`являючи вимоги до відповідача. позивач не врахував положення ст. 1194 ЦК України, та жодним чином не обґрунтував підстави пред`явлення своїх вимог саме до відповідача, а не до страховика відповідача, оскільки відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15.

Посилання позивача на те, що ПрАТ «СК «Глобал Гарант» виплатило ПрАТ «СК «ВУСО» всі належні суми як страховик, тобто з врахуванням амортизаційного зносу та з вирахуванням франшизи є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження зазначено не надано жодного доказу, як і не надано будь-яких доказів того, що ПрАТ «СК «Глобал Гарант» взагалі здійснювало будь-які сплати ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом №АМ/4420508.

За таких підстав, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є необґрунтованими і тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 512, 993,1191, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який розташований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 до ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.