Провадження №2/523/4353/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" жовтня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 545, серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 437, виданий Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серія НОМЕР_2 від 28.04.2018 року.

З метою оформлення спадкових справ після смерті сина, позивач як його єдина спадкоємиця за законом, звернулась до державного нотаріуса Туйс Ф.Л., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.05.2018 року №51937825 та довідкою про коло спадкоємців від 10.12.2018 року № 806/0214.

ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок: 322468200:04:008:0029 та 322468200:04:009:0037, що підтверджується:

1.витягом з Державного земельного кадастру № НВ-018 від 28.12.2018 року;

2.витягом з Державного земельного кадастру № НВ - 018 та інформацією з Державного земельного кадастру від 28.12.2018 року;

3.інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.06.2021;

4.інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.06.2021;

5.державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 798966 від 16.03.2012 року;

6.державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 798867 від 16.03.2012 року;

28 січня 2019 року державним нотаріусом Туйс Ф.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину (на квартиру).

Згодом у зв`язку зі звільненням державного нотаріуса Туйс Ф.Л., спадкова справа № 421/2018 була передана до державного нотаріуса Бойченко О.Є.

08.09.2020 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська обл., Тетіївський р-н, Горошківська сільська рада, площею 3,5896 га та 3,3343 га, кадастрові номери: 322468200:04:008:0029 та 322468200:04:009:0037, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з тим, що в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження всього майна, яке належить спадкодавцю, ОСОБА_2 , номер запису обтяження: 14459340, дата реєстрації: 11.05.2016 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 50833697, видана Суворовським ВДВС у м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, видана 25.04.2016 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2020 року № 3466/02-31 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2021 року № 261369906.

Звернувшись до державної виконавчої служби, листом № 45325 від 14.07.2020 року, ОСОБА_1 дізналася, що дійсно на виконанні в Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження № 50833697 з виконання виконавчого напису № 350, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу від 25.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 38205,57 гривень.

Однак, 29.09.2019 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відсутність у боржника майна (у попередній редакцій). Надати більш детальну інформацію стосовно ВП № 0833697 неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження через закінчення трирічного строку зберігання.

Таким чином, вищевказаний арешт порушує права позивача, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного, позивач просить:

Зняти арешт з нерухомого майна, зареєстрований 11.05.2016 року, номер запису обтяження: 14459340 (спеціальний розділ), підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 50833697, виданий 25.04.2016 року Суворовським ВДВС у м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої вона просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути за її відсутності.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзив від відповідача на позов до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до поштових повідомлень.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовній вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 545, серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 437, виданий Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серія НОМЕР_2 від 28.04.2018 року.

З метою оформлення спадкових справ після смерті сина, позивач як його єдина спадкоємиця за законом, звернулась до державного нотаріуса Туйс Ф.Л., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.05.2018 року №51937825 та довідкою про коло спадкоємців від 10.12.2018 року № 806/0214.

ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок: 322468200:04:008:0029 та 322468200:04:009:0037, що підтверджується:

1.витягом з Державного земельного кадастру № НВ-018 від 28.12.2018 року;

2.витягом з Державного земельного кадастру № НВ - 018 та інформацією з Державного земельного кадастру від 28.12.2018 року;

3.інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.06.2021;

4.інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.06.2021;

5.державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 798966 від 16.03.2012 року;

6.державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 798867 від 16.03.2012 року;

28 січня 2019 року державним нотаріусом Туйс Ф.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину (на квартиру).

Згодом у зв`язку зі звільненням державного нотаріуса Туйс Ф.Л., спадкова справа № 421/2018 була передана до державного нотаріуса Бойченко О.Є.

08.09.2020 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська обл., Тетіївський р-н, Горошківська сільська рада, площею 3,5896 га та 3,3343 га, кадастрові номери: 322468200:04:008:0029 та 322468200:04:009:0037, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з тим, що в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження всього майна, яке належить спадкодавцю, ОСОБА_2 , номер запису обтяження: 14459340, дата реєстрації: 11.05.2016 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 50833697, видана Суворовським ВДВС у м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, видана 25.04.2016 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2020 року № 3466/02-31 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2021 року № 261369906.

Звернувшись до державної виконавчої служби, листом № 45325 від 14.07.2020 року, ОСОБА_1 дізналася, що дійсно на виконанні в Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження № 50833697 з виконання виконавчого напису № 350, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу від 25.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 38205,57 гривень.

Однак, 29.09.2019 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відсутність у боржника майна (у попередній редакцій). Надати більш детальну інформацію стосовно ВП № 0833697 неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження через закінчення трирічного строку зберігання.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції' про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зі змісту ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з приписами ч.ч.1,2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зі змістом ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_1 звернувшись до нотаріальної контори у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право вимоги на усунення перешкод у здійсненні права розпорядження спадковим майном, переходить до спадкоємців власника. Отже, Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, має право на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав, передбачених ст. 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, підставою для зняття арешту майна є рішення суду (такої ж думки притримуються і суди при розгляді подібних спорів з таким же предметом і таким же суб`єктивним складом осіб).

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

2. Зняти арешт з нерухомого майна, зареєстрований 11.05.2016 року, номер запису обтяження: 14459340 (спеціальний розділ), підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 50833697, виданий 25.04.2016 року Суворовським ВДВС у м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний текст складено та підписано 11.10.2021