Дата документу 07.10.2021
Справа № 334/7404/21
Провадження № 2-н/334/1050/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07 жовтня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

встановив:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість у сумі 13797,17 гривень по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з вересня 2018 по серпень 2021 року.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість боржника складається за період з вересня 2016 року по серпень 2021 року, а саме заявником зазначено, що ним у період з вересня 2016 року по серпень 2021 року надав боржнику послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 на загальну суму 15967,11 грн., яка складається з утримання будинку у сумі 4236,41 грн., суму відшкодування за спожиту електроенергію у розмірі 10264,75 грн., за газопостачання 1418,38 грн., розподіл газу 47,57 грн., оплачено 1138,00 грн., субсидія 1031,94 грн., остаточна сума заборгованості 13797,17 грн.

Заявником надано розрахунок заборгованості, який виконано за період з вересня 2016 року по серпень 2021 року та відповідно до якого нараховано 15967,11 грн., 1138,00 грн., субсидія 1031,94 грн.

З огляду на викладені в заяві про видачу судового наказу факти та додані до неї документи на підтвердження існування заборгованості, заявник фактично просить стягнути з боржника заборгованість за період з вересня 2016 року по серпень 2021 року.

Відповідно до відмітки канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя заявник звернувся до суду 29.09.2021 року.

Таким чином, заявник просить стягнути з боржника суму заборгованості за період, який перевищує позовну давність встановлену законом у три роки.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Крім того, суд зазначає, що з урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що комунальним підприємством «Наше місто» заявлено вимогу, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Наше місто» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити комунальному підприємству «Наше місто», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.