Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначала, що 06.06.1998 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.06.19.

За час шлюбу ними було придбано 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а також автомобіль Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, просила поділи зазначене майно, шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину автомобіля Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 .

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позов вказав на те, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері - ОСОБА_3 , а тому є його особистою приватною власністю. До того ж, вказану квартиру він заповів своїм дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заповіт посвідчений приватним нотаріусом Лисенко О.О. 13.07.20, а тому просив відмовити у задоволенні позову в цій частині, проти задоволення позову про поділ автомобіля не заперечував.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову в частині поділу спірної квартири заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, в частині позову про поділ автомобіля не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 06.06.1998 році та який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.06.19 (а.с. 7).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншої сторони, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 купили в рівних долях кожний квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.09.16 після померлої ОСОБА_3 . ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 44-46).

Згідно з біржовою угодою від 22.05.2004 ОСОБА_2 придбав транспортний засіб - Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Виходячи з вищевикладеного, 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та автомобіль Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ураховуючи те, що 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та автомобіль Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частини автомобіля Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 .

Ураховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1 870 грн. 25 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 60, 68, 70 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та автомобіль Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частини автомобіля Opel Kadett, н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) грн. 25 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук