Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року місто Київ

справа №761/36598/20

провадження№22-ц/824/15402/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" про відшкодування збитків та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" до ОСОБА_1 про припинення правовідношення,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 9 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви АТ "Агропросперіс банк" про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Агропросперіс банк" про відшкодування збитків.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач АТ "Агропросперіс банк" 14 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 серпня 2021 року, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ "Агропросперіс банк" не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік, зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не містить ухвал про відмову у закритті провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору,та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про закриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї можуть включатися до доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи, що ухвала суду про відмову у закритті провадження у справі не оскаржується окремо від рішення суду, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" про відшкодування збитків та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Агропросперіс банк" до ОСОБА_1 про припинення правовідношення, повернути скаржнику.

Ухала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом тридцяти днів.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус