за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою АТ «Українська залізниця» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 21 507,19 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана (направлена поштою 02 жовтня 2020 року) після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення суду, при цьому відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, а докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

У червні 2021 року АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що АТ «Укрзалізниця» копію повного тексту рішення суду першої інстанції від 23 вересня 2019 року не отримувало. Вказане судове рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 25 травня 2020 року, тобто з порушенням процесуальних строків. Подача апеляційної скарги потребує певного часу у зв`язку з необхідністю сплати судового збору та залученням суміжних служб.

Проте суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, внаслідок чого безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, чим порушив право АТ «Укрзалізниця» на справедливий розгляд його справи.

Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року без змін.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що АТ «Українська залізниця» було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою в матеріалах справи відсутні, тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Аргументи касаційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції оприлюднене 25 травня 2020 року (з порушенням строків) та на час подання апеляційної скарги повний текст рішення відповідачем отримано не було, колегія суддів вважала такими, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки дана обставина не змінює порядок вирахування строку на апеляційне оскарження. Крім того, з апеляційною скаргою на вказане судове рішення АТ «Українська залізниця» звернулось лише 02 жовтня 2020 року, тобто більше ніж через 4 місяці після його оприлюднення.

З такими висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодитися не можу й відповідно до вимог статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадженняу разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Окрім цього не можу погодитися з висновком колегії суддів про те, що річний строк для подання апеляційної скарги необхідно обраховувати з дати ухвалення рішення суду, оскільки згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України такий строк обраховуються саме з дня складення повного тексту судового рішення.

Водночас, як убачається з ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, якою відкрито провадження у цій справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вказане рішення суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 травня 2020 року. Копію рішення суду АТ «Українська залізниця» не отримувало.

Відповідно до частини сьомої статті 265 ЦПК України в разі необхідності в резолютивній частині також вказується, зокрема про дату складення повного судового рішення.

Рішення суду першої інстанції від 23 вересня 2019 року не містить дати складення повного тексту судового рішення.

Таким чином, оскільки АТ «Українська залізниця» не було повідомлено про розгляд справи (справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін), копію рішення суду АТ «Укрзалізниця» не отримувало, рішення суду ухвалено 23 вересня 2019 року, однак оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 25 травня 2020 року, дата складення повного тексту рішення суду першої інстанції в резолютивній частині судового рішення не зазначена, з апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» звернулося 02 жовтня 2020 року, підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за частиною другою статті 358 ЦПК України в апеляційного суду не було.

За таких обставин вважаю, що касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» необхідно було задовольнити, ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року скасувати, а справу направити для новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Суддя М. Ю. Тітов