Ухвала

11 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 369/5788/19

провадження № 61-12201ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Позов обґрунтовано тим, що з квітня 2015 року сторони проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син. 19 грудня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб. У березні 2019 року ОСОБА_3 разом із сином переїхали проживати до її батьків у зв`язку із погіршенням сімейних стосунків з ОСОБА_1 . Вказувала, що не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною та зазначила, що батько не утримує сина. Зауважувала, що намагалася домовитись з відповідачем щодо місця проживання дитини, однак вирішити вказане питання не змогли. Просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3

ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву, яку обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не повідомляє батьку місцезнаходження дитини, забороняє та не дає можливості бачитись із сином, що може спричинити негативні наслідки для дитини. Вказував, що повністю фінансово забезпечує дитину, має достатній заробіток та належні побутові умови для проживання спільної дитини. Просив визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_3 .. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року здійснено розподіл судових витрат. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 500,00 грн.

24 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Як підставу касаційного оскарження додаткової постанови представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування апеляційним судом статті норм права, що регулюють розподіл витрат на правничу допомогу, зокрема без урахування висновків Верховного Суду, викладених у додаткових постановах: від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18, від 10 грудня 2019 року у справі № 902/844/18, від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 756/2399/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик