Єдиний унікальний номер: 378/665/21
Провадження № 2/378/252/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 з посиланням на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1959 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали та набули право власності в його майні її мати ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняла його мати ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом з останнім до дня його смерті. Ставищенською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла вона та її сестра ОСОБА_6 , спадкоємиці за законом, подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та отримавши 11 квітня 2007 року свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадкоємців, які б постійно до дня смерті проживали разом із спадкодавцею не було. ІНФОРМАЦІЯ_3 її сестра ОСОБА_6 померла. 10 грудня 2020 року державний нотаріус Ставищенської районної державної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину вказаного житлового будинку через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) вищевказаний житловий будинок, загальною площею 61,80 м2, житловою площею 26,30 м2, вартістю 145741 грн. розташований на неприватизованій земельній ділянці.

Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 10 вересня 2021 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 25-26).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 29 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 53).

Позивач в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 60), в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 2-5).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 35).

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову, просить справу розглядати без її участі (а.с. 63).

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а.с. 58).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1959 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали та набули право власності в його майні голова двору ОСОБА_4 та член двору ОСОБА_5 (а.с. 7, 8, 9, 14).

Свідоцтво про право власності на ім`я померлої ОСОБА_4 . Розкішнянською сільською радою не видавалося (а.с. 16), реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок відсутня (а.с. 18, 19).

Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 20-22), довідки Розкішнянської сільської ради від 28 липня 2020 року № 799 (а.с. 15) вказаний житловий будинок загальною площею 61,8 кв. метри, житловою площею 26,3 кв. метри, вартістю 145741 гривень, розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб з шийкою „Г/пг", прибудова „а", літня кухня „Б-1", сарай „В-1".

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого на Ѕ частину вказаного будинку прийняла його мати ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом з останнім до дня його смерті (а.с. 8). Ставищенською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена (а.с. 10, 11, 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 13). До спадкового майна померлої належить вищевказаний житловий будинок.

З копії спадкової справи (а.с. 44-49) встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла позивач та її сестра ОСОБА_6 , спадкоємиці за законом, подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та отримавши 11 квітня 2007 року свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадкоємців, які б постійно до дня смерті проживали разом із спадкодавцею не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сестра позивача ОСОБА_6 (а.с. 66).

10 грудня 2020 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_4 за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, а саме на Ѕ частину як на майно колгоспного двору та на Ѕ частину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_5 , а позивач набула права власності на Ѕ частину даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити.

Судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 120, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963), ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 61,8 кв. метри, житловою площею 26,3 кв. метри, вартістю 72870 (сімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят) гривень 50 копійок.

Стягнути із Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход