Справа № 496/6102/13-ц
Провадження № 6/496/172/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Стрілець Ж.М.,

розглянувши клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Доніної Л.А. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України накладене ухвалою суду від 03.06.2014 року,-

У С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Доніна Л.А. звернулась до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. В заяві посилається на те, що заочним рішенням суду від 11.03.2014 року було задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 451 815,74 грн. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист, згідно якого 20.02.2015 року постановою головного державного виконавця ВДВС Біляївського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 46621132. 10.10.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу у Одеської області відкрито виконавче провадження № 54871470. У визначений виконавцем строк самостійно виконати рішення боржник не може, через стан здоров`я та відсутність доходу, в тому числі боржник обмежена у перетинанні кордону, що не дає можливості знайти більш оплачувану роботу за кордоном. Скасування обмеження у праві виїзду за межі України дозволить ОСОБА_1 виконати рішення суду.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Доніна Л.А. в судове засідання не з`явились, однак надали суду клопотання в якому просять розглянути справу за їх відсутності. Також в уточнення своїх вимог надала суду копію мирової угоди між стягувачем та боржником в процесі виконання рішення від 11.10.2021 року , згідно якої сторони по справі домовились про сплату боргу частинами по 500 доларів США впродовж 37 місяців та 38 платіж у сумі 400 доларів США, без нарахування відсотків, таким чином сторони погодили умови повернення боргу в сумі 18 900 доларів США, після сплати якого борг визначений заочним рішенням суду від 11.03.2014 року буде вважатись погашеним. До клопотання також додано копію заяви стягувача ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа стягувачу та копії постанови приватного виконавця від 11.10.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились причини неявки суду невідомі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. в судове засідання не з`явився причини неявки суду невідомі. В телефонному режимі повідомив про постановлення ним щодо повернення виконавчого документа стягувачу, через укладання сторонами виконавчого провадження мирової угоди, копію постанови надав боржнику.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе клопотання задовольнити.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року подання старшого державного виконавця державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області було задоволено та ОСОБА_1 заборонено виїздити за межі України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України крім випадків передбачених законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов`язання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно за своїм власним бажанням.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч.5,6,7 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким, чином враховуючи вищевказане та те, що між стягувачем та боржником укладено мирову угоду, якою встановлено порядок виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу, а також у зв`язку з повернення приватним виконавцем виконавчого листа стягувачу за його заявою, підстави для наявності такого обтяження, як обмеження виїзду за межі України (ч. 3 ст. 441 ЦПК України) відпали та у відповідності з положенням ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд вважає заяву вмотивованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Доніної Людмили Анатоліївни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України накладене ухвалою Біляївського районного суду від 03.06.2014 року - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яке застосовано ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року по справі № 496/6102/13-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Буран