Ухвала

13 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 707/1491/21

провадження № 61-15944ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» (далі - ТОВ «ЮК «Доступний адвокат») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 02 квітня 2018 року між ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг № б/н. Позивач зазначав, що згідно з довіреністю від 02 квітня 2018 року директор товариства уповноважив адвоката Константина В. М. представляти інтереси ОСОБА_1 у Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Рішенням суду першої інстанції від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено та, крім іншого, з відповідача ПАТ «Черкасиобленерго» стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 069,90 грн на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт

від 05 липня 2018 року.

Вказане рішення постановою Черкаського апеляційного суду

від 01 листопада 2018 року та постановою Верховного Суду від 07 серпня 2019 залишене без змін, тобто судами встановлено, що правнича допомога під час розгляду справи № 711/2743/18 становила 42 069,90 грн.

Листом щодо надання документів від 30 березня 2020 № 2317/09-03 голова правління ПАТ «Черкасиобленерго» Самчук О. повідомив, що усі рішення суду у вказаній справі в частині стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу фактично виконані.

Проте, на час подачі позову ОСОБА_1 не розрахувався із позивачем за надану правничу допомогу відповідно до договору про надання юридичних послуг № б/н від 02 квітня 2018 року в повному обсязі, у розмірі 42 069,90 грн.

Враховуючи тривалість невиконання зобов`язання по сплаті наданих послуг, позивач вважав, що, крім суми боргу у розмірі 42 069,90 грн, із відповідачів підлягають стягненню штрафні санкції, а саме: інфляційні збитки - 9 297,45 грн та відсотки за користування грошовими коштами - 3 623,77 грн, а всього

54 991,12 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08 липня

2021 року позовну заяву ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу повернуто позивачу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» задоволено частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08 липня

2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

У вересні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» звернулось в суд з позовом до двох фізичних осіб, визначивши підсудність в порядку частини п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України, тобто, за вибором позивача.

Частина перша статті 19 ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Статтею 185 ЦПК України визначені підстави для повернення позовної заяви.

Разом з тим, повертаючи позов, суд першої інстанції керувався саме

статтею 44 ЦПК України, якою регламентовано порядок вирішення питання при зловживанні процесуальними правами.

За умовами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний результат, вчиняє процесуальні дії, зовні схожі на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Однак, такі дії мають повністю штучний характер, хоча зовні протікають в межах правового поля, а насправді ними заподіюється шкода інтересам інших учасників процесу та взагалі інтересам правосуддя.

У пункті 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня

2019 року по справі № 199/6713/14-ц зазначено, що зловживання процесуальним правом є такі дії, що суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пункт 2 і пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та частина друга вказаної статті).

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

За умовами частин третьої та четвертої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» не було надано жодних даних, які б вказували на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 наявні корпоративні відносини.

Разом з цим, договір від 02 квітня 2018 року підтверджує надання юридичних послуг ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» Крикуну О. А., як клієнту товариства.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що на стадії відкриття провадження у справі суд, за відсутності відповідних даних про статус відповідача, у цьому випадку ОСОБА_2 на момент укладення спірного договору, у відповідності до частин шостої-восьмої

статті 187 ЦПК України, зобов`язаний перевірити інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, з метою визначення підсудності.

Проте, визнаючи дії позивача такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами, суд першої інстанції дійшов такого висновку шляхом аналізу доданих до позовної заяви доказів, а також зібравши та дослідивши нові докази (відомості про юридичну особу) з метою перевірки складу учасників товариства в минулому, хоча інформація про те, що один із відповідачів був учасником ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» у позовній заяві та доданих до неї матеріалах не вказана.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що досліджуючи на етапі відкриття провадження докази по справі та нові докази, суд першої інстанції передчасного розцінив дії позивача як зловживання процесуальними правами.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 та змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, якою скасовано ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08 липня 2021 року про повернення позовної заяви ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та направлено справу для продовження розгляду, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду

від 07 вересня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Н. Ю. Сакара

Є. В. Синельников