Справа № 161/9817/21
Провадження № 2/161/2872/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

секретаря Щерблюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачі про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Йому та його дружині належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказує, що після смерті батька, спадщину прийняла його дружина і мати позивача ОСОБА_6 відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), однак остання не оформила своїх спадкових прав і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті матері входить житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які розташовані в с. Дубичанське Смолигівської сільської ради.

Окрім того, після смерті матері була заведена спадкова справа і його рідні брати та сестра відповідачі у справі отримали свідоцтва про право на спадщину, а саме: на земельний пай. На інше спадкове майно, а саме: житловий будинок і земельні ділянки площею 0,25 га та 0,38 га вони не претендували, оскільки у них була відповідна усна домовленість.

При цьому, свідоцтво про право на спадщину на зазначені будинок і земельні ділянки ніхто не отримав.

Разом з тим, через свою необізнаність, він вважав, що писав відмову від частини спадщини земельного паю.

Зазначає, що на даний час продовжує проживати разом зі своєю сім`єю у вказаному будинку та користується зазначеними земельними ділянками, тобто користується спадковим майном, однак не може оформити спадщину.

У зв`язку з чим, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які розташовані в с. Дубичанське Смолигівської сільської ради.

Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Разом з тим, подали заяви, у яких зазначають про свою відмову від спадщини за законом, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які розташовані в с. Дубичанське Смолигівської сільської ради на користь свого брата ОСОБА_1 (23-25).

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №016765 від 06.10.1997 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які розташовані на території с. Дубичанське Смолигівської сільської ради (а.с. 9).

Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 дружина померлого, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), однак не оформила своїх спадкових прав.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

З витягу з погосподарської книги №3 за 2016-2020 рік Смолигівської сільської ради Луцького району вбачається, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 (а.с. 11).

Як слідує із довідки, виданої виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району №36 від 13.05.2021 року, ОСОБА_1 на час смерті своїх батьків ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , де і на даний час проживає (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №46/2014 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_6 за заповітом прийняли її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що свідчать відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 53-68).

Водночас, як встановлено судом, померлій ОСОБА_6 належало також і інше майно, яке не охоплене заповітом.

В силу вимог ч.1 ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Таким чином, на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 і яке не охоплене заповітом мають право власності усі її діти, сторони у справі.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Разом з тим, як зазначалося вище, відповідачі подали заяви про свою відмову від спадщини за законом на користь свого брата ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 11 - 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які розташовані в с. Дубичанське Смолигівської сільської ради Луцького району.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07 жовтня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк