Провадження №2/369/2486/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі: Миголь А.А.,

розглянувши заяву судді Волчко Андрія Ярославовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Райффайзен банк аваль", Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ФІНСТРИМ», Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору іпотеки, визнання недійсними договорів уступки прав вимоги та скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Райффайзен банк аваль", Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ФІНСТРИМ», Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору іпотеки, визнання недійсними договорів уступки прав вимоги та скасування запису про право власності.

Відповідно до повторного Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 року головуючим суддею у справі визначено Волчко А.Я.

Відповідачем по даній цивільній справі є ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Мацкевич Д.А.

Враховуючи, що вказаним представником відповідача неодноразово по аналогічній справі з цими ж самими сторонами, судді Волчко А.Я. заявлялись відводи, оскільки вони мають сумніви відносно його необ`єктивності (неупередженості) та звертались по Вищої ради правосуддя про порушення суддею Волчко А.Я. процесуальних норм.

Головуючий суддя Волчко А.Я. до відкриття провадження у справі заявив самовідвід у даній справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, оскільки у представника відповідача Мацкевич Д.А. є сумніви відносно його необ`єктивності (неупередженості).

Суд вирішив питання про самовідвід головуючого судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності) як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти ОСОБА_3 "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

За таких обставин приходжу до висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення, оскільки є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості і безсторонності судді та є підставою для відводу (самовідводу) судді.

Таким чином згідно ст. 40 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити заяву про самовідвід, оскільки наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Керуючись ст. 36, 39-40, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Волчко Андрія Ярославовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Райффайзен банк аваль", Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ФІНСТРИМ», Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору іпотеки, визнання недійсними договорів уступки прав вимоги та скасування запису про право власності- задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я. Волчко