печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6845/21-ц
05 жовтня 2021 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Волкова С.Я.
секретар судового засідання Топал А.І.,
справа № 757/6845/21-ц
учасники справи:
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної шкоди у сумі 203 008,15 грн, посилаючись на те, що 11.02.2020 р. близько 19:30 год. по вулиці Братиславській, 36/2 в місті Києві водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Logan державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із його автомобілем Peugeot державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Logan державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом АО/0077244 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, 100 000,00 грн, франшиза складає 2 000,00 грн, останнє здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн, разом з тим згідно звіту № 824-ф/20 від 11.02.2020 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 298 808,15 грн.
Ухвалою судді від 25.02.2021 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження.
Повідомленням суду від 25.02.2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.
Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2020 р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн і відповідно до обставин, встановлених означеною постановою суду, 11.02.2020 р. близько 19:30 год. по вулиці Братиславській, 36/2 в місті Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Logan державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем Peugeot державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), який від зіткнення проїхав вперед та скоїв зіткнення з автомобілем Renault державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (водій ОСОБА_3 ), що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України; у постанові від 16.03.2020 р. зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно звіту фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 № 183-2020 від 29.04.2020 р. № 824-ф/20 від 11.02.2020 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Peugeot 508 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 298 808,15 грн.
Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» 09.06.2020 р. здійснило переказ страхового відшкодування у сумі 98 000,00 грн.
Позивач просить стягнути на його користь різницю між фактичними збитками і страховим відшкодуванням у сумі 203 008,15 грн.
Згідно частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Отже право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань: деліктному та договірному. Він вільно на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, у такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.09.2016 р. у справі №6-725цс16).
Позивач, враховуючи, що на час скоєння пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом АО/0077244 від 26.02.2019 р., враховуючи суму страхового відшкодування, враховуючи, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, знаходить різницю між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 203 008,15 грн (звіт № 824-ф/20 від 11.02.2020 р.) слід стягнути з відповідача.
Згідно пункту четвертого постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправильними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду, що складається з різниці між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 203 008,15 грн.
Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір за подання позову у розмірі 2 030,08 грн підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України суд
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 203 008,15 грн у відшкодування заподіяної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 2 030,08 грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).
Суддя Волкова С.Я.