Справа № 147/320/21
Провадження № 2/147/306/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Івасюк А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому ппросить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3463 грн. 80 коп., моральну шкоду в розмірі 12000 грн., оплату судового збору 908 грн., оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.09.2020 близько 11.00 год. на ділянці автодороги с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, рухаючись в напрямку с. Олександрівка, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на позивача, який рухався в попутньому напрямку на велосипеді, чим вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 позивач отримав тілесні ушкодження, а велосипед - механічні пошкодження. Було порушено кримінальне провадження в зв`язку із нанесенням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Після висновку судово - медичної експертизи № 173 постановою слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області від 30.11.2020 кримінальне провадження №0000188 від 01.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язкку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В постанові було вказано, що водій ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.01.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 147/1379/20, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Свою вину в судовому засіданні він визнав у повному обсязі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипеду, який належить позивачу на праві приватної власності, були завдані технічні пошкодження, що підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення №147/1379/20 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З яких убачається, що у велосипеді технічно ушкоджені заднє колесо, сідушка, заднє крило, багажник, корзина. Відповідно накладної № 23 від 10.12.2020 суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 вартість пошкоджених частин велосипеда складає: заднє колесо 550,00 грн.; заднє крило 90,00 грн.; сідушка 150,00 грн.; корзина 150,00 грн.; багажник 140,00 грн., всього на суму 1080,00 грн., які позивач просив стягнути з відповідача. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 був госпіталізований до КНП «Тростянецька ЦРЛ» із тілесними ушкодженнями і ним понесені витрати на лікування. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення КНП «Тростянецька ЦРЛ» від 03.02.2021 він перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2020 по 05.10.2020, після якого - ще десять днів перебував на амбулаторному лікуванні, з повним діагнозом: поверхнева тупа травма голови; забій шийного відділу хребта; забій лівого колінного суглобу; ссадини в ділянці голови, в ділянці правої кисті, в ділянці лівого колінного суглобу, де отримував консервативне лікування, що потягло матеріальні витрати на лікування. На медичні препарати було витрачено 1538,30 грн. Загальна сума витрат на ремонт велосипеда і лікування в КНП «Тростянецька ЦРЛ» складає: 2618,30 (1080,00 + 1538,30) грн. Крім того, позивач зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, вказуючи на те, що під час ДТП він пережив сильний переляк за своє життя та здоров`я. Після того лікувався стаціонарно та амбулаторно. Вказав на те, що його протягом кількох років турбував біль у правому кульшовому суглобі. В зв`язку з чим необхідним було проведення оперативного лікування. Він переживав чи не матимуть травми, отримані внаслідок ДТП, негативного впливу на майбутнє оперативне лікування кульшового суглобу. Крім того, для цього потрібна була значна сума грошей, яку кілька років накопичував. Тому необхідність нести непередбачувані витрати на лікування від наслідків дорожньо-транспортної пригоди додатково пригнічувала його. 23.12.2020 проведено оперативне лікування: безцементне тотальне ендопротезування правого кульшового суглобу. Оскільки біль в травмованій лівій нозі не проходила, вимушений був звернутися по медичну допомогу. Згідно з консультативного висновку невролога Вінницького центру МРТ - діагностики «Нейромед» від 05 березня 2021 року виявлено післятравматичну невропатію лівого сідничного нерву, спазм лівого середнього сідничного м`яза. За консультацію лікаря ОСОБА_1 оплатив 350,00 грн., на придбання медичних препаратів 494,80 грн, всього витрачено на лікування 844,80 грн. Таким чином вважає, що йому нанесені матеріальні збитки на суму 3463,80 грн. Також вважає, що відповідачем ОСОБА_2 йому було завдано моральну шкоду та обгрунтовує її тим, що він є особою поважного віку (1940 року народження), пережив сильний переляк за своє життя і здоров`я, фізичний біль, який досі його турбує, докладав і докладаю додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування, відновлення стану здоров`я по сьогоднішній день та порушення нормальних життєвих зв`язків, чим спричинені душевні страждання, також пошкоджений велосипед, відповідач вчинив адміністративне правопорушення і навіть не вибачився, майнову шкоду у добровільному порядку не відшкодував, що поглиблює його страждання. Вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 12000,00 грн. буде відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем моральну шкоду.

Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

29 червня 2021 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій він зазначив, що збільшує розмір заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на придбання медичних препаратів на додаткову суму 1282 грн. 40 коп. В обгрунтування вказує на те, що 14.12.2020 він вимушений був звернутися до лікаря КНП «Тростянецька ЦРЛ» про надання медичної допомоги в зв`язку з травмою, отриманою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Лікарем було виявлено післятравматичний набряк лівого колінного суглобу та для лікування були виписані медичні препарати. Однак, дані медичні препарати та лікування призначене лікарем Вінницького центру МРТ - діагностики «Нейромед» не покращили стану лівої ноги. Негативні наслідки травми досі турбують його. В зв`язку з постійними болями в лівій нозі 31.05.2021 він звернувся до лікуючого лікаря ОСОБА_4 , який встановив, що ураження лівого сідничного нерву пов`язане з травмою та призначив лікування, знову виписав медичні препарати. Тому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 4746 грн. 20 коп.

15 липня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що він визнає позов частково, виходячи з наступного. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4746,20 грн., з них 1080 грн він просить стягнути за пошкоджений велосипед, однак в протоколі огляду місця події від 30.09.2020 року, на який посилається позивач як на доказ підтвердження ушкоджень велосипеда, зазначено, що «На велосипеді наявні механічні ушкодження, характерні для ДТП, а саме: пошкоджене заднє колесо, заднє крило, сидіння». Про пошкодження корзини та багажника велосипеда не зазначено ні в одному з документів, наданих позивачем в якості доказу, тому в цій частині вимоги позивача є необгрунтованими. Вважає, що копія накладної №23 від 10.12.2020 про вартість пошкоджених частин велосипеда не є доказом реальної вартості втраченого (пошкодженого) майна внаслідок ДТП, або ж робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, тому даний доказ не може бути взятий до уваги судом та в цій частині позову слід відмовити. Крім того зазначив, що згідно з виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення КНП «Тростянецька ЦРЛ» від 03.02.2021 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2020 р. по 05.10.2020, після чого ще десять днів перебував на амбулаторному лікуванні. При цьому, в зазначений період позивачем отримувалось лікування. Як вказано у позові на медичні препарати було витрачено 1538,30 грн., що підтверджується чеками: від 30.09.2020 на суму 559,20 грн.; від 30.09.2020 на суму 419,70 грн.; від 12.10.2020 на суму 519,20 грн., однак вважає, що позивачем не надано доказів понесених ним витрат саме в зазначених сумах (в загальному розмірі 1538,30 грн.). Вважає, що надані чеки поганої якості, не видно які саме препарати призначено. Крім того, з копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення КНП «Тростянецька ЦРЛ» від 03.02.2021 вбачається, що позивач отримував консервативне лікування. При цьому, лікарем зазначено конкретні медичні препарати, згідно яких здійснювалось лікування: два медичних препарата (таблетки), які необхідно було приймати один препарат - 5 днів, другий - 10 днів, та мазь, яку необхідно було застосовувати для лікування. Отже, вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів стосовно понесених ним витрат на придбання ліків під час стаціонарного та амбулаторного лікування на суму 1538,30 грн. Тому, позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та не підлягають задоволенню судом. Що стосується матеріальної шкоди та витрат, понесених позивачем по медичному обстеженню та на придбання медичних препаратів в березні 2021 року та в травні 2021 року на лікування після травматичної невропатії лівого сідничного нерву, спазму лівого сідничного м`язу, на загальну суму 844,80 грн. (в березні 2021 року) та на загальну суму 1282,41 грн. (в травні 2021 року), то з даного приводу зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що дане захворювання було наслідком травми, отриманої позивачем під час ДТП у вересні 2020 року. Крім того, докази понесених позивачем витрат на лікування у травні 2021 року на суму 1282,41грн., які надані разом із заявою про збільшення позовних вимог, не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки ці документи містять невідомо ким зроблені приписи щодо кількості призначених медичних препаратів. Отже, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в загальному розмірі 844,80 грн. (в березні 2021 року) та на загальну суму 1282,41 грн. (в травні 2021 року), також не підтверджені належним чином. Що стосується стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 12 000 грн., зазначив, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із його участю в ДТП, яка виникла з вини відповідача. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Стверджує, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 12000 грн., є недоведеним та явно завищеним, вважає доцільним буде стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Тому враховуючи обставини справи визнає позов частково та просить стягнути з нього на користь позивача 2000 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

02 серпня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якій він зазначив, що він вправі був обрати спосіб відшкодування матеріальної шкоди на ремонт велосипеда той який і обрав. Не заперечує проти передачі відповідачу ОСОБА_2 всіх пошкоджених частин велосипеда. Вважає, що ним подані належні та допустимі докази того, що вказані в діагнозах захворювання виникли внаслідок травми, отриманої 30.09.2020 під час ДТП. Тому наполягає на своєму позові.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю за обставин, викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов. Додатково пояснив, що ДТП дійсно сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , в результаті його велосипед був пошкоджений, чому не описано все в протоколі він не знає, дійсно пошкоджені частини, а саме багажник, корзина. Крім того він також постраждав як фізично так і морально.

Представник позивача - адвокат Савченко С.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказав, що доказів, які наявні в матеріалах справи достатньо для підтвердження вини відповідача та стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Клименко І.Ф. в судове засідання не з`явились, одночасно з відзивом на позовну заяву 15.07.2021 відповідач зазначив про те, щоб здійснювати судовий розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 (а.с.54).

Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що 30.09.2020 близько 11.00 год. на ділянці дороги в с.Летківка Тростянецького району Вінницької області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_1 був госпіталізований до КНП «Тростянецька ЦРЛ» із тілесними ушкодженнями. 01.10.2020 відомості про зазначене правопорушення внесено до ЄРДР за №0000188 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч.1 ст.286 КК України.

Постановою слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області від 30.11.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000188 від 01.10.2020, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.18,19).

Постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року (справа №147/1379/20) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачем в позовних вимогах ставиться відшкодування витрат на ремонт пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипеда.

З накладної №23 від 10.12.2020 наданої ФОП ОСОБА_3 вбачається, що вартість запчастин до велосипеда, які були пошкоджені в результаті ДТП, становить: колесо в зборі 550,00 грн., крило пара 90,00 грн., сідушка 1 шт. 150,00 грн., корзина 1 шт. 150,00 грн., багажник 1 шт. 140,00 грн, всього на суму 1080,00грн. (а.с.13).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити, пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями наведеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Аналогічна позиція наведена у п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.09.2020 зазначено, що га велосипеді наявні механічні ушкодження, характерні для ДТП, а саме: пошкоджене заднє колесо, заднє крило, сидіння (а.с.8). Доказом пошкодження велосипеда також є фототаблиця до протоколу огляду місця події від 30.09.2020 (а.с.9 на звороті).

Сторонам в справі не було заявлено клопотання про призначення експертизи для встановлення вартості пошкодженого майна, тому суд вважає достатніми та обгрунтованими докази вартості пошкодженого велосипеда потерпілого в ДТП ОСОБА_1 , спосіб обраний позивачем для відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки не суперечить закону, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди на лікування суд виходить з наступного.

З висновку експерта №173 від 12.10.2020 вбачається, що у ОСОБА_1 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці орбіти лівого ока, саден лобної ділянки голови, обох колін, забою лівого колінного суглобу (а.с.10-11).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.02.2021 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено в стаціонар з 30.09.2020 по 05.10.2020 з діагнозом: Поверхнева тупа травма голови, забій шийного відділу хребта, задій лівого колінного суглобу, ссадини в ділянці голови, в ділянці правої кісті та в ділянці лівого колінного суглобу (а.с.12).

На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем надано суду квитанції від 30.09.2021 на суму 559,20 грн. (аптека ФОП ОСОБА_5 ); квитанцію від 12.10.2020 на суму 559,21 грн. (аптека ФОП ОСОБА_5 ); квитанцію від 30.09.2020 на суму 80,30 грн. (аптека ПП ОСОБА_6 ), всього на суму 1198,71грн. (а.с.20).

Позивачем при обрахунку даних витрат було допушено арифметичну помилку, зокрема вказано загальну суму 1538,30 грн., замість вірної 1198,71грн.

Суд приймає в якості належних та допустимих доказів вказані квитанції по сплаті за ліки та вважає, що дані витрати слід стягнути з відповідача. Твердження відповідача про нечитабельність та неналежність спростовано в судовому засіданні.

Крім того, в якості доказів понесеної шкоди позивачем надано суду виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1935 (а.с.14), відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 23.12.2020 по 27.12.2020 з діагнозом правобічний коксартроз 3-4 ст. 23.12.2020 проведено оперативне лікування: безцементне тотальне ендопротезування правого кульшового суглобу.

Однак сам позивач в позовній заяві зазначив, що його протягом кількох років турбував біль у правому кульшовому суглобі. В зв`язку з чим необхідним було проведення оперативного лікування.

Позивач стверджує, що в результаті отриманої травми змушений був лікуватись та в березні звертався до лікарів для медичного огляду. На підтвердження надано суду квитанцію від 05.03.2021 про сплату в діагностичний центр «Нейромед» за консультацію невролога 350,00грн.(а.с.16) та квитанцію від 05.03.2021 за покупку ліків на суму 494,80грн. (а.с.17). Крім цього позивач у заяві про збільшення позовних вимог вказав про те, що у зв`язку з постійними болями в лівій нозі 31 травня 2021 року звернувся до лікаря ОСОБА_4 , який встновив ураження лівого сідничного нерва та призначив лікування й на медичні препаративін витратив 1282,41 грн.

Однак з долучених позивачем доказів не встановлено зв`язок між отриманою травмою в результаті ДТП саме 30.09.2020 та причиною хвороби та лікування у березні та травні 2021 року. Надані позивачем докази в частині понесених ним витрат на лікування в березні та траввні 2021 року суд до уваги не бере як неналежні та недопустимі.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач дійсно є потерпілим в результаті дорожньо-транспортної пригоди, йому завдано матеріальних збитків, він має право на відшкодування.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в сумі 2278,71грн. (1080,00грн. за ремонт велосипеда + 1198,71грн. витрачені на медикаменти).

ОСОБА_1 також просить сятгунти з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 12000 грн.

Згідно зі ст. ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях,- яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її. майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується, грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування* а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 вказаної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обгрунтування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 стверджує, що є особою поважного віку (1940 року народження), пережив сильний переляк за своє життя і здоров`я, фізичний біль, який досі його турбує, докладав і докладає додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування, відновлення стану здоров`я по сьогоднішній день та порушення нормальних життєвих зв`язків, чим спричинені душевні страждання, пошкоджений велосипед, відповідач вчинив адміністративне правопорушення і навіть не вибачився, майнову шкоду у добровільному порядку не відшкодував, що поглиблює його страждання.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене, виходячи із засад розумності та справедливості, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , який є особою похилого віку, в результаті дорожньо-трпнспортної пригоди були завдані фізичні та душевні страждання, порушенні нормальні життєві зв`язки, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 6000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем у справі понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 24.02.2021(а.с.1).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 448,90грн. (8278,71грн. розмір задоволених вимог х 100/ 16746,20 грн. розмір заявлених позовних вимог = 49,44 % задоволених вимог; 908,00 грн. х 49,44% /100 % = 448,90 грн. розмір понесених витрат, що підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог).

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2278,71грн. (дві тисячі двісті сімдесят вісім гривень 71 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 6000,00грн.(шість тисяч гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 448,90 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, в порядку визначеному п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в 30 - денний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Повне ім`я сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 23 грудня 1999 року;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2021 року.

Суддя А.М. Мудрак