Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3793/21
Номер провадження2/711/2077/21
РІШЕННЯ
11 жовтня 2021 року Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що сторони мають різні погляди на життя, через що сімейне життя між ними не склалося, а тому, вони припинили спільне життя та фактичні шлюбні відносини. У зв`язку із викладеним вище, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 20.07.2021р. провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду даної справи з повідомленням сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила проводити розгляд справи за її відсутності. Також позивач просила не надавати сторонам строк на примирення, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомленим про день та час слухання справи.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні сторони 13 квітня 2018 року зареєстрували шлюб у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальному управлінні юстиції в Одеській області, актовий запис - № 469 (а.с.5).
Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26 червня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 8).
Як вбачається з акту опитування сусідів від 14.06.2021, засвідченого головною ОСББ «Дніпровське+» О. Клиновою, ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2019 року (а.с. 9).
Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.
Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не висловила свою думку щодо відновлення їй її дошлюбного прізвища, то суд не розглядає дане питання.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, то суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.
За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.
Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року).
За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Позивач формує свої позовні вимоги, а суд в силу ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею позовних вимог, про що неодноразово звертав увагу в своїх постановах і Верховний Суд.
При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує позицію позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј частини усіх видів доходу відповідача, а також позицію відповідача, який не з`явився в судове засідання та не надав суду будь-яких доказів проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів саме в розмірі аліментів у вигляді ј частині з усіх видів його доходу.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення із відповідача аліментів в повному обсязі.
На думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.
Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому судові витрати в розмірі 908грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184 СК України та ст.ст. 12, 18, 258, 263, 273 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ,що зареєстрований 13 квітня 2018 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальному управлінні юстиції в Одеській області, актовий запис - № 469.
Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_1 не відновлювати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2021 року і до досягнення донькою повноліття.
Рішення в частині аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик