Справа № 235/3466/21
Провадження № 2/234/3286/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.

з участю секретаря Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Обставини справи:

ОСОБА_2 звернулась до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

29.06.2021 року відповідно до ухвали судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області справа надійшла за підсудністю до Краматорського міського суду Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , котрий був зареєстрований АДРЕСА_1 , а помер у м. Донецьку. Заповіт відсутній, інші спадкоємці також відсутні. Оскільки ОСОБА_3 помер на тимчасово окупованій території, то вона була вимушена звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька. 11 травня 2021 року нею було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 . В зв`язку з цими обставинами нею було пропущене встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса.

Вона вважає, що причина пропуску строку є поважною, в зв`язку з чим просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі, та справу призначено до розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,-

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне,-

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Згідно до інформації ПФУ ОСОБА_3 перебував на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1270 Цивільного кодексу України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Крім того, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будьяке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

На підставі зазначеного, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви на прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4 , 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України ст. ст.. 1263,1269 - 1272, ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецької міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю в три місяці, з дня набрання рішенням чинності, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Краматорський міський суд Донецької області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко