ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8843/21 Справа № 212/5595/21 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року, ухваленого суддею Чорним І.Я. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області повний текст судового рішення складено 28 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 пору позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення моральної шкоди завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позову зазначила, що її батько ОСОБА_2 працював протягом 45 років на підприємстві ПрАТ «Суха Балка» на різних посадах, в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

З вини Відповідача, ОСОБА_2 отримав хронічні професійні захворювання - сидеросилікоз, ускладнений хронічним бронхітом, емфізема легень першої-другої ст., ЛН другого ступеня; нейросенсорна приглухуватість нульового ст. (початкові явища); гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ступень 3, гіпертензивне серце, ангіопатія сітківки обох очей, наслідки перенесеного ОММК в правій СМА з лівостороннім гемісиндромом, вестибуломозочковою недостатністю; ІХС: стенокардія напруги, другий ФК, дифузний кардіосклероз, СЕ 1 ст. Ризик 4; гіперметропія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія обох очей.

Внаслідок чого 29.01.1998 року ОСОБА_2 первинно було встановлено третю групу інвалідності, а з 2002 року встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 25% та третю групу інвалідності, безстроково.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до довідки МСЕК його смерть пов`язана з професійним захворюванням.

Внаслідок смерті батька позивачу завдана моральна шкода, оскільки вона втратив близьку людину, з яким були дуже тісні та довірливі стосунки, його смерть стала для позивача великим стресом.

Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 400 000 грн. без урахування податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі, відповідач ПрАТ «Суха Балка», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду викладених у рішенні, обставинам справи, порушує питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що батько позивача ОСОБА_2 свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки, тоді, як підприємство не вчиняло будь-яких порушень закону про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням у батька позивача професійних захворювань, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Окрім того, Відповідач не погоджується з визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 грн. та вважає його таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також критеріям ст.23 ЦК України.

Так, Відповідач зазначає, що судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам Позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення на підприємство обов`язку з відшкодування моральної шкоди, та як наслідок винесення незаконного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з визначеним судом розміром моральної шкоди, стягнутої на її користь з Відповідача, просить змінити судове рішення, збільшивши суму моральної шкоди до 260 000 грн.

Позивач вважає, що стягнута судом з ПрАТ «Суха Балка» моральна шкода в сумі 200 000 грн. є явно заниженою, такою, що не відповідає ступеню її моральних страждань та засадам розумності, виваженості і справедливості.

Вказує, що внаслідок професійних захворювань її батько довгий час важко хворів на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим вона та її сім`я витратили багато часу, зусиль, нервів та грошових коштів на його лікування та реабілітацію, однак хвороба здолала батька і він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці всього лише 69 років.

Відзиви на апеляційні скарги сторін не подано.

08.10.2021 року на адресу суду апеляційної інстанції від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду за її відсутності, підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника Відповідача Цуканової Н.В. , яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги Позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками в свідоцтві про народження записані - батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», що підтверджується копією трудової книжки.

22.11.1997 року ОСОБА_2 . Українським науково-дослідним інститутом позивачу встановлено професійні захворювання: сидеросилікоз, ускладнений хронічним бронхітом, емфізема легень першої-другої ст., ЛН другого ступеня; нейросенсорна приглухуватість нульового ст. (початкові явища); гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ступень 3, гіпертензивне серце, ангіопатія сітківки обох очей, наслідки перенесеного ОММК в правій СМА з лівостороннім гемісиндромом, вестибуломозочковою недостатністю; ІХС: стенокардія напруги, другий ФК, дифузний кардіосклероз, СЕ 1 ст. Ризик 4; гіперметропія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія обох очей.

По факту професійних захворювань було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання № 39 від 15.12.1997 року.

Згідно виписок з актів огляду МСЕК ОСОБА_2 29.01.1998 року первинно було встановлено третю групу інвалідності, а з 01.02.2002 року встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 25% та третю групу інвалідності, безстроково.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта №435 від 22.02.2020 року, і довідки Обласної МСЕК №2 про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 28.01.2021 Серії НОМЕР_3 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з встановленим йому за життя професійним захворюванням.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходив з того, що смерть ОСОБА_2 батька позивача сталася внаслідок отриманих на підприємстві відповідача професійних захворювань, а тому поклав обов`язок з відшкодування моральної шкоди на роботодавця - ПрАТ «Суха Балка», правові підстави для стягнення якої визначені ч.2 ст.1168 ЦК України.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та не погоджується із доводами сторони Відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а також із доводами Позивача щодо заниженого розміру моральної шкоди, виходячи з наступних підстав.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Частини 1, 2 статті 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Висновком експерта №435 від 22.02.2020 року і довідкою Обласної МСЕК №2 від 28.01.2021 Серії АА №0000306 встановлено причинний зв`язок смерті батька Позивача ОСОБА_2 з професійним захворюванням, отриманим останнім під час виконання роботи на підприємстві Відповідача, тому ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька.

Виходячи із наведених вище обставин, висновок суду першої інстанції, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування,оскільки через втрату рідної людини порушено нормальні життєві зв`язки, колегія суддів вважає правильним.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, у зв`язку із чим відхиляє доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення моральної шкоди за втрату рідної людини батька, смерть, якого сталася внаслідок отриманих при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві Відповідача професійних захворювань.

Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, ступеня вини відповідача у недотриманні положень з охорони праці, які призвели до отримання батьком Позивача професійного захворювання, яке у подальшому стало причиною його смерті, взяв до уваги характер і тривалість моральних страждань Позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, як втрату підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність та, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, визначив до стягнення компенсацію моральної шкоди у сумі 200 000 грн., з розміром якої повністю погоджується і суд апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню Позивачу моральної шкоди за втрату близької і рідної людини, батька.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги сторін підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Оскільки рішення суду залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: