Справа №443/1119/21
Провадження №2/443/1178/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Гивеля В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жидачеві у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 грн. на кожного з дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.2013 року з відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року шлюб із відповідачем було розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу у них із відповідачем була досягнута домовленість щодо оплати ним аліментів на утримання їхніх спільних дітей, що підтверджується його заявою. Однак, відповідач часто протерміновує оплату коштів, які зобов`язувався сплачувати для своїх дітей згідно підписаної заяви, також неодноразово відповідач відмовлявся сплачувати кошти в зазначений термін.

Дана обставина змушує її звернутися в суд із позовом до відповідача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

07.10.2021 року відповідачем подано заяву, згідно якого позов визнає, одночасно не визнає підстави позову, які зазначено в позовній заяві, оскільки згідно із досягнутою домовленістю між ними, він щомісячно сплачував позивачці аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн., інколи із затримкою. Зазначає, що на даний час продовжує сплачувати щомісячно вказану вище суму та немає наміру ухилятися від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з мотивів наведених у такому, просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року по справі №443/69/19, шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано (а.с.7).

Як вбачається із довідки №751 від 05.07.2021 та довідок №№1360,1363,1364 від 16.09.2020 року, виданих Ходорівською міською радою, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстровані та проживають разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Згідно довідки Комунального закладу дошкільної освіти «Вишенька» Ходорівської міської ради №43 від 09.07.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує заклад дошкільної освіти «Вишенька» м.Ходорів, Стрийського району Львівської області. Згідно представлених квитанцій оплату за харчування проводила ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до довідки Опорного комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. №1 м.Ходорів Ходорівської міської ради №12 від 09.07.2021 року, ОСОБА_3 дійсно навчається в Опорному комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. №1 м.Ходорів Ходорівської міської ради Львівської області (а.с.16).

Як видно із заяви ОСОБА_2 від 13.11.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Подвадцятником І.М., останній згідний сплачувати кошти для своїх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дітей вісімнадцятирічного віку в сумі 8000,00 (вісім) тисяч гривень до п`ятнадцятого числа кожного місяця (а.с.12).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що в період з грудня 2019 року по лютий 2020 року, ОСОБА_2 здійснював поповнення даного рахунку (а.с.13-14) в розмірах по 8000,00 14.01.2020 та 14.02.2020, що не заперечується представником позивача.

Відповідно до довідки Львівської дирекції Центр поштового зв`язку №4 від 09.07.2021 року виданої ОСОБА_1 у період з січня 2021 року по травень 2021 року отримано поштові перекази на суму по 8000,00 грн. 16.01.2021, 13.02.2021, 16.03.2021, 17.04.2021, 18.05.2021 (а.с.29).

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов.

Враховуючи вищезазначені обставини, зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав, не навів жодних обставин та не подав жодних доказів, які б вказували на неможливість платити алмінети у розмірі, про який просить позивач, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошові сумі розмірі по 4000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з 09.07.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, зважаючи на ту обставину, що відповідач позов визнав, дотримуючись засад розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту суми судового сбору слід віднести за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279, 354, 355, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.07.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка