Справа № 944/5013/21
Провадження №2-с/944/23/21
УХВАЛА

13.10.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області, у складі:

головуючого судді Білецької М.О.,

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворів заяву ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 944/5013/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

в с т а н о в и в:

05.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування заяви зазначає, що 13.09.2021 Яворівським районним судом Львівської області винесено судовий наказ у справі 944/5013/21, згідно яким з нього ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також судовий збір в розмірі 227 грн.

Вважає, що даний судовий наказ слід визнати таким що не підлягає виконанню, оскільки ОСОБА_1 подавала до суду позовну заяву про стягнення аліментів і вказані вимоги повинні розглядатись в порядку позовного, а не наказного провадження. Крім цього, позовні вимоги позивача не відповідають вимогам п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України. Таким чином вважає, що даний наказ було видано помилково, оскільки вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі необхідно було розглядати в порядку позовного провадження. Просить таке задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, однак його представник адвокат Луньо Б.М. подав заяву про розгляд заяви без участі його участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечила, просила в задоволенні такого відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши стягувача ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Крім цього, відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Згідно з абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

13.09.2021 Яворівським районним судом Львівської області у справі 944/5013/21 видано судовий наказ у справі за позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли він виданий помилково.

Суд також бере до уваги, що за змістом ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Однак, за обставинами даної справи між сторонами вбачається наявність спору щодо суми аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що судовий наказ у справі 944/5013/21 видано помилково, оскільки позивач звертався до суду із позовною заявою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому, суд вважає за необхідне визнати судовий наказ від 13.09.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 259, 160, 173, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати судовий наказ від 13.09.2021, виданий Яворівським районним судом Львівської області у справі №944/5013/21 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя М.О. Білецька