Ухвала

13 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 200/19233/16-ц

провадження № 61-16356ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Новокодацький відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, про визнання права власності на нежитлове приміщення та скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта про проведення прилюдних торгів, скасування свідоцтва про придбання майна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення № 1 в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв. м;

скасувати запис № 16816627 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та запис № 16816582 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 по 1/2 частині приміщення АДРЕСА_1 за кожним.

У травні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили визнати недійсними електронні торги від 21 вересня 2016 року з реалізації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ;

скасувати акт про проведення прилюдних торгів від 30 вересня 2016 року, затверджений начальником Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

скасувати свідоцтво від 06 жовтня 2016 року, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Сисоєнко І. В.

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 19 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, позов ОСОБА_2 задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв. м. Скасував запис № 16816627 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та запис № 16816582 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 по 1/2 частині приміщення АДРЕСА_1 за кожним. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовив.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що вона ознайомилась з матеріалами справи та 10 вересня 2021 року отримала повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року. Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 17 листопада 2020 року вона не отримувала і на її адресу судове рішення не направлялося.

На підтвердження наведеного заявником надано довідку Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року вих. № 04.7-14/433/2021.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки, як видно з наданої довідки Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року вих. № 04.7-14/433/2021 постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року відповідно до супровідного листа від 19 листопада 2020 року № 102803/22-ц/803/9547/20/200/19233/16/04 була направлена на адресу ОСОБА_1 .

Отже, посилання заявника на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду від 19 листопада 2020 року на її адресу не надходила, а отримала вона її лише після ознайомлення з матеріалами справи 10 вересня 2021 року, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не надано жодного належного доказу (довідку суду, пошти тощо) на підтвердження того, що вона не отримала постанову апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, яка була направлена їй апеляційним судом 19 листопада 2020 року. Отже, зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних причин для його поновлення та наданням відповідних доказів.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву подано у травні 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 600 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання зустрічного позову у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку за три немайнові вимоги (визнання електронних торгів недійсними, скасування акта про проведення прилюдних торгів, скасування свідоцтва про придбання майна) становить 3 840 грн (640 грн х 3 х 200 %)..

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 840 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 3 840 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Крім цього, у прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, проте не ставить питання щодо рішення суду першої інстанції, яке залишене без змін оскаржуваною постановою апеляційного суду.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити та конкретизувати прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України та надати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев