Номер провадження: 22-ц/813/7918/21
Номер справи місцевого суду: 504/815/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С. О., Заїкіна А. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області - П. Івко на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2021 року по цивільній справі за позовом виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

16.03.2017 року виконувач обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюк О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позовна заява обґрунтована тим, що під час вивчення додержання вимог земельного законодавства, Комінтернівською місцевою прокуратурою, було встановлено, що рішенням сесії Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №234-V від 19.03.2007 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у тому числі ОСОБА_1 , площею 0,127 га. Разом з цим, було встановлено, що у 2002 році, ОСОБА_1 вже було реалізоване своє право на безоплатну перечу земельної ділянки із земель комунальної власності, що є порушенням ч.4 ст. 116 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Справу призначено до розгляду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2021 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мокієнко Інни Сергіївни про залишення позову без розгляду відмовлено.

Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку повернуто заявнику.

Ухвалу вмотивовано тим, що прокурором при зверненні до суду з вказаним позовом не виконано вимоги ч. 4 ст. 56 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином із урахуванням обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, у зв`язку з чим що позовну заяву слід повернути заявнику.

08 лютого 2021 року на вищевказану ухвалу суду керівником Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області - П. Івко подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому зазначає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що провадження у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку було відкрито ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року та справу призначено до розгляду.

З огляду на зазначене, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що вказане унеможливлює повернення позову прокурору із заявлених підстав, оскільки положення ст. 187 ЦПК України передбаченого умови відкриття провадження у справі, зокрема відсутність підстав для завишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З огляду на вказане, апелянт зазначає, що підстав для повернення позову не було, позов без руху з вказаних обставин не залишався та, з дня відкриття провадження у справі до постановлення оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви від 25.01.2021 року минуло 4 роки.

Позивач зазначає, що звернувся з позовною заявою як самостійний позивач, оскаржуючи в тому числі рішення місцевого самоврядування Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, провадження за якою було відкрито Комінтернівським районним судом ухвалою від 23.03.2017 року.

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Крижанівського сільської ради Лиманського району Одеської області та безпідставно повернув позовну заяву місцевої прокуратури у справі № 504/815/17, через що наявні підстави для її скасування.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2021 року оскаржується керівником Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області - П. Івко тільки в частині повернення позовної заяви виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Справу призначено до розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що керівник місцевої прокуратури, звернувшись в суд із вищезазначеним позовом, належно не обґрунтував підстав для такого представництва, як і не зазначив доказів про те, що орган місцевого самоврядування або ж інший орган уповноважений на звернення із позовом до суду, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Суд дійшов висновку, що саме лише посилання у позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для прийняття судом цієї заяви та рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом частин 3, 4 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1,3 статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (№ 12-194гс19), який судом першої інстанції не було враховано.

Отже, представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував подання позову до суду тим, що вказане звернення спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, економічної стабільності в країні, а також задоволення суспільних потреб.

Позов прокуратури обґрунтовано тим, що вивчення додержання вимог земельного законодавства, Комінтернівською місцевою прокуратурою, було встановлено, що рішенням сесії Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №234-V від 19.03.2007 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у тому числі ОСОБА_1 , площею 0,127 га. Разом з цим, було встановлено, що у 2002 році, ОСОБА_1 вже було реалізоване своє право на безоплатну перечу земельної ділянки із земель комунальної власності, що є порушенням ч.4 ст. 116 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду.

Проте суд першої інстанції на наведене уваги не звернув і дійшов помилкового висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню особі, яка звернулась із позовною заявою у зв`язку із відсутністю доказів щодо здійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави Крижанівської сільської ради, яка є самостійною юридичною особою та не позбавлена можливості звернутись до суду самостійно за захистом своїх порушених прав. Усупереч наведеним вимогам закону, суд першої інстанції доводи прокурора не перевірив та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви всупереч норма процесуального закону.

Системне тлумачення частини четвертої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції").

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин, враховуючи той факт, що провадження у справі було відкрито ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року та справ перебувала на розгляді суду впродовж чотирьох років, колегія суддів погоджується із доводами, наведеними прокурором в апеляційній скарзі, про те, що у даному випадку судом першої було допущено порушення норм процесуального права, тому висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви є помилковими, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат, сплачених за подання апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції, який приймає рішення з врахуванням загальних правил розподілу судових витрат.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 268, ст. 374, 379, 382, 381-389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Комінтернівсьокї місцевої прокуратури Одеської області - П. Івко - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2021 року в частині повернення позовної заяви позивачу по цивільній справі за позовом виконувача обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка О.В. який діє в інтересах Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку- скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова

Судді: А. П. Заїкін