Справа № 237/2997/21
Провадження № 2/237/1221/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.09.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

В березні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились про продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

19.03.2018 року сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Продаж домоволодіння за домовленістю сторін вчиняється за суму 4 500 доларів США (еквівалентно на момент проведення розрахунку 118 575,00 грн., курс 26,35 за 1 долар США).

19.03.2018 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти у сумі 4 500 доларів США в рахунок сплати платежу за договором купівлі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 підтвердила факт отримання грошей за відчуження майна, розпискою. В зазначеній розписці від 19.03.2018 року ОСОБА_2 власноруч зазначила, що здійснює оплатне відчуження на користь ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме житлового будинку. Між сторонами погоджено проведення розрахунку, досягнуто домовленості про нотаріальне посвідчення правочину.

Крім зазначеної розписки, на підтвердження досягнутої домовленості, ОСОБА_2 передала позивачу оригінали документів на житловий будинок (договір купівлі-продажу, витяг про реєстрацію прав власності не нерухоме майно, технічну документацію), ключі від домоволодіння, чим реалізовано вступ позивача в права володіння придбаним майном, гарантовано використання житлового приміщення за призначенням.

Позивач вказує, що під час написання розписки за фактом продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, домовились про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, в подальшому відповідач проявила повну не заінтересованість в узгодженні дати звернення до нотаріальної контори. На теперішній час відповідачка переїхала з родиною до Російської Федерації.

Позивач вказує, що в квітні 2018 року він вселився до житлового будинку разом з сім?єю та до теперішнього часу, протягом останніх 3,6 років, відкрито володіє нерухомим майном, обробляє присадибну ділянку, здійснює ремонтні роботи для покращення житлових умов.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Мар?їнської держнотконтори Донецької області Дейнека Л. А. та зареєстровано в реєстрі за № 2166, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пісдя укладення договору купівлі-продажу позивачем набуто право реального володіння житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , станом на теперішній час позивач в ньому проживає та користується.

Згідно акту обстеження житловий умов про фактичне проживання, складений мешканцями м. Мар?їнка Донецької області проведено обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено, що в житловому приміщенні проживають: ОСОБА_1 , 1988 р.н., ОСОБА_3 , 1993 р.н., ОСОБА_4 , 2014 р.н.; в будинку знаходиться належне родині майно, особисті речі зазначених членів сім?ї; вселення в будинок ОСОБА_1 мало місце в квітні 2018 року та наразі продовжують проживати.

Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 321, 328, 331, 334, 392, 655 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , укладений в формі (вигляді) розписки від 19.03.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовами «а-1», «а1-1», «а2-1», ганком «аг» (загальною площею 97,0 кв. м., в тому числі житловою 56,6 кв. м.) з господарськими будівлями та спорудами: сараї «В-1», «С-1», «Д-1», гараж «Г-1», вбиральня «Т-1», колодязь «к», вигрібна яма «е», ворота №1, паркан №2, паркан №3, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 06.09.21 року