Справа № 286/2247/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Черевківської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 4506,00 грн., яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Черевківської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 4506,00 грн., яка належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої фактично прийняв, але юридично не оформив її син, та батько позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи зокрема тим, що Овруцькою державною нотаріальною конторою йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини у зв`язку з непред`явленням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу ОСОБА_1 бабою, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Як стверджує позивач, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Черевківської сільської ради розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), вартістю 4506 грн.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з ст.524 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1ст.529 ЦК УСРС 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Як випливає із змісту ст.548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін.

До дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в с.Рокитне Овруцького району Житомирської області, разом зі своїм сином ОСОБА_2 , що стверджується копією довідки Листвинського старостинського округу № 2 Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 549 від 19.03.2021 року. Тобто після смерті ОСОБА_3 її син фактично вступив у володіння і управління спадковим майном, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті матері, проте своїх спадкових прав не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який доводиться позивачу ОСОБА_1 батьком, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Як стверджує позивач, після його смерті також відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема на право на дві земельні частки (паї), які перебувають у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Черевківської сільської ради розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), вартістю 4506 грн., кожна, одна з яких належить безпосередньо померлому, а інша успадкована ним після смерті матері ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті в с.Рокитне Овруцького району Житомирської області, один, що стверджується довідкою Листвинського старостинського округу № 2 Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 449 від 03.03.2021 року.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач, будучи сином померлого ОСОБА_2 , є його спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, звернувшись у встановлений судовим рішенням додатковий строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О.Д. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2021 року за № 1271/02-31, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї), оскільки ним не подано правовстановлюючих документів на паї.

Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право власності на дві земельні частки (паї), розташовані на території Черевківської сільської ради Овруцького району Житомирської області, що перебували у колективній власності КСП «Перемога» Черевківської сільської ради, розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах кожна, вартістю 4506 грн. кожна, одна з яких належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а інша померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , так як сертифікати на право на земельну частку (пай) не видавалися, але померлі особи були включені до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), який додається до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Перемога», с.Черевки, серії ЖТ № , виданого Овруцькою районною радою народних депутатів 07.05.1996 року, зокрема ОСОБА_3 під номером списку 562, а ОСОБА_2 під номером списку 563.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з пунктами 1, 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) (п.1). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними (п.2).

Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - свідоцтво про право на спадщину; - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як вбачається з листів Відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.03.2021 року, площа земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП «Перемога» становить 1,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а вартість земельної частки (паю) становила 4506 грн.

Проте як вбачається з листів Відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 10.03.2021 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) на померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» Черевківської сільської ради - не видавалися, хоча згідно з списком громадян членів КСП «Перемога», які мають право на земельні частку (пай) вказані померлі особи значаться під номерами НОМЕР_5 , 563 відповідно.

Таким чином, відповідно до закону на момент своєї смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель колективної власності КСП «Перемога», однак сертифікатів на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку не отримали.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Як роз`яснив Верховний суд України у п.11 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Зокрема статтею 5 Земельного кодексу України 1990 року, який був чинний на момент виникнення у спадкодавців права на отримання земельної частки (паю), було передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до п.8 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, який набрав чинності 01.01.2002 року, члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Відтак, оскільки спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не отримували сертифікату на право на земельну частку (пай), який відповідно до закону є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а отже їм не виділялися частки землі в натурі (на місцевості), а обставина виділення іншим членам КСП часток землі в натурі (на місцевості) з наступною видачею державних актів на право власності на земельні ділянки є загальновідомою і не потребує доведення, тому існування у померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за їх життя абстрактного права на отримання земельної частки (паю) в колективній власності КСП, не дає підстав для включення до складу спадщини та відповідно і спадкування після їх смерті земельних часток (паїв), право на які у встановленому законом порядку за ними не посвідчувалося та які їм в натурі не виділялися.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачем на земельні частки (паї) після його померлого батька та відповідно померлої баби позивача слід відмовити за безпідставністю.

Визнання позову відповідачем суперечить закону і не приймається судом.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко