Провадження № 22-ц/4808/1444/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.

секретаря Пацаган В.В.

з участю апелянта ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2021 року, постановлену у складі судді Пастернак І.А. у м.Івано-Франківськ, за заявою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ТОВ «Захід-Фінанс Груп», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Державна інспекція містобудування України, про визнання незаконним та самочинним будівництва, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

02.11.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Державна інспекція містобудування України про визнання незаконним та самочинним будівництва, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.03.2021 року за клопотанням позивачів до участі в справі залучено співвідповідачів ОСОБА_8 , ТОВ «Захід-Фінанс Груп», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

26.08.2021 року позивачі подали заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власникам/співвласникам житлових/нежитлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , а також будь-яким юридичним особам, фізичним чи іншим особам, продовжувати здійснювати будівельно-монтажні роботи та будь-які дії, пов`язані з таким виконанням, заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням будівельно-монтажних робіт в житловому будинку АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили та виконання виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року по справі №300/3178/20, залишеного в силі постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 15.07.2021 року у справі №300/3178/20, провадження №К/9901/19007/21.

Заяву мотивували тим, що здійснюючи самочинне будівництво (капітальну реконструкцію) житлового будинку по АДРЕСА_1 , відбувається порушення прав позивачів на безпечні та здорові умови життя, їх сімей та оточуючих людей.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ТОВ «Захід-Фінанс Груп», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Державна інспекція містобудування України, про визнання незаконним та самочинним будівництва, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у заяві про забезпечення позову позивачами не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони продовжувати здійснювати будівельно-монтажні роботи та будь-які дії пов`язані з таким виконанням, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що здійсненням самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку по АДРЕСА_1 відбувається порушення прав позивачів на безпечні та здорові умови життя, їх сімей та оточуючих людей. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 15.07.2021 року прийнято постанову справі №300/3178/20, якою залишено в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року по справі №300/3178/20, яким задоволено позов ОСОБА_11 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна інспекція містобудування України, про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та зобов`язання вчинити дії.

Апелянт вказує, що зазначений у заяві захід забезпечення позову повністю спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а відсутність такого забезпечення позбавляє можливості зупинити виконання будівельних робіт при здійсненні самочинного будівництва, що в результаті призведе до більш негативних наслідків, ніж ті, які можуть наступити в результаті невжиття таких заходів.

Із зазначених підстав апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду про відмову в забезпеченні позову скасувати.

Позивач ОСОБА_3 вважала доводи апеляційної скарги обґрунтованими та пояснила, що реконструкція будинку АДРЕСА_1 проводиться з самочинною надбудовою третього і мансардного поверхів, що є набагато вище від прилеглого суміжного будинку АДРЕСА_2 , в якому розташована і їхня квартира на першому поверсі. Така надбудова вплинула на функціонування витяжки вентиляційної шахти димового каналу газових котлів, у зв`язку з чим виникають проблеми з газопостачанням, так як котли самовільно загасають. Вона змушена була звернутись в заклад охорони здоров`я на погане самопочуття: головний біль, задихання та загальне недомагання. В результаті обстеження виявилось, що таке самопочуття спричинене отруєнням чадним газом. Зараз в них в квартирі встановлений бездротовий датчик виявлення загорянь у приміщеннях та виявлення небезпечного рівня СО. Також вони змушені були переробляти витяжки димових каналів так, щоб витяжки були вище даху надбудови будинку АДРЕСА_1 . Крім того, дах будинку АДРЕСА_3 , що може в зимовий період спричиняти нагромадження опадів снігу, що в свою чергу може стати причиною руйнування суміжної стіни будинку та появи грибка. Оскільки надбудова в будинку АДРЕСА_1 проводиться без дозвільних документів, то нема гарантії, що вони не захочуть ще продовжувати надбудову будинку. Тому просила апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 заперечив доводи апеляційної скарги. Вважав її безпідставною, ухвалу суду про відмову в забезпеченні позову законною, оскільки на час подання позивачами заяви про забезпечення позову об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке має назву « ІНФОРМАЦІЯ_1 », куди входить його довірителька ОСОБА_4 , не проводило жодних будівельно-монтажних робіт, а здійснювало монтаж пінопласту на фасад будинку і декоративну обробку фасаду будинку. Щодо пояснень апелянта та відповідача ОСОБА_3 про погану тягу в коминах у зв`язку з проведеною надбудовою в будинку АДРЕСА_1 , то на початку літа 2021 року апелянт за власний кошт, чи в інший спосіб провів роботи по підняттю висоти коминів, які на сьогоднішні день уже вищі даху будинку АДРЕСА_1 . Більше того його довірителька ОСОБА_4 має у власності квартиру АДРЕСА_4 , а ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_5 . ОСОБА_8 подано відзив на позов, до якого долучено висновок експерта Незалежного інституту судових експертиз від серпня 2021 року про те, що будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не мають спільного конструктивного елемента. Оскільки елементи кладки не перекривають один одного, то суміжна стіна не працює як єдиний конструктивний елемент. Будь-які конструктивні елементи будинку АДРЕСА_1 не несуть навантаження на конструктивні елементи будинку АДРЕСА_2 , що виключає порушення прав мешканців будинку АДРЕСА_2 на безпечні умови проживання та не несуть загрози їхньому життю і здоров`ю. Йому не відомо хто проводить реконструкцію будинку з надбудовою, можливо відповідач ОСОБА_8 і власник квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_10 , а може об`єднання співвласників « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Позивачі, проживаючи в будинку АДРЕСА_2 не обґрунтували яким чином реконструкція сусіднього будинку АДРЕСА_1 порушує їхні права. Сумнів щодо належності позивачів в даному позові підтверджується і копією наказу Міністерства юстиції про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування реєстрації ОСОБА_8 про право власності на квартиру АДРЕСА_6 з тих мотивів, що він не є належним суб`єктом звернення, оскільки немає жодного відношення до будинку АДРЕСА_1 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є визнання незаконним та самочинним будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідачів демонтувати добудову третього поверху з мансардою в цьому будинку.

Згідно вимог частини 3 статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

З матеріалів справи вбачається, що власники квартир будинку АДРЕСА_7 в 2020 році звертались до виконкому Івано-Франківської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, в Прокуратуру м. Івано-Франківська, Івано-Франківський ВП ГУНП в Івано-Франківській області та інші органи про проведення перевірки додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності мешканцями будинку АДРЕСА_1 при виконанні будівельних робіт з улаштування надбудови третього поверху з мансардою без дозвільної документації на проведення підготовчих та будівельних робіт, які залишились без реагування.

Факт незаконного та самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку АДРЕСА_1 , а також те, що при здійсненні будівельних робіт без відповідних документів, які дають право на початок виконання таких робіт, відбувається порушення містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм і такі порушення норм чинного законодавства несуть загрозу життю та здоров`ю позивачів, підтверджений рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року в справі №300/3178/20, яким встановлено, що виконком міської ради належним чином не виконує функцій та заходів державного реагування в межах компетенції визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не вчиняє усіх дій для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, усунення порушень пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку по АДРЕСА_1 , яке несе загрозу життю та здоров`ю позивача та членів його сім`ї, заподіює йому матеріальних втрат.

З таким висновком суду першої інстанції погодився Верховний Суд в постанові від 15.07.2021 року та залишив без змін рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року в справі №300/3178/20.

Також Верховний Суд зробив висновок, що позивач ОСОБА_1 , як власник житлового будинку по сусідству з самочинним будівництвом має законний інтерес, що виявляється у тому, щоб будівництво було приведене у відповідність до будівельних норм, оскільки це безпосередньо впливає на умови використання належного йому будинку.

Згідно матеріалів заяви про забезпечення позову, на час розгляду такої заяви матеріали не містять доказів про виконання рішення суду в справі №300/3178/20 про зобов`язання Івано-Франківського міськвиконкому здійснити необхідні дії та фіксацію факту щодо встановлення винних осіб у здійсненні самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з фотознімків, долучених до справи, виконання будівельних робіт при самочинному будівництві продовжується.

Представник відповідача ОСОБА_4 в засіданні апеляційного суду ствердив, що йому невідомо хто проводить надбудову будинку АДРЕСА_1 . При цьому зауважив, що об`єднання співвласників цього будинку проводить монтаж пінопласту на стіни будинку і декоративну обробку фасаду будинку, які на його думку не відносяться до будівельно-монтажних робіт.

При з`ясуванні обставин викладених в заяві про забезпечення позову судом першої інстанції не враховано наведених фактичних обставин, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку, що вжиття заходу забезпечення позову у виді заборони здійснювати будівельно-монтажні роботи та будь-які дії пов`язані з таким виконанням призводить до більш негативних наслідків, ніж ті, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів.

Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил розуміється, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

З аналізу наведеної норми слідує, що самовільна реконструкція стосується всіх мешканців будинку, в тому числі і суміжних будинків, оскільки такою реконструкцією змінюються приміщення загального користування, а також опорні конструкції (конструктивні елементи будинку). Відповідно, видозміна таких приміщень та конструктивних елементів будинку впливає на права та інтереси не тільки власників/співвласників житлового будинку, а й власників/співвласників суміжних будинків та створює і для них нові права та обов`язки, несе загрозу пошкодження будинку, суміжного будинку їх руйнування.

Як ствердив апелянт в судовому засіданні, у зв`язку із здійсненням незаконного та самочинного будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 виникає підтоплення, крім потрапляння в квартири чадного газу, в будівлі спостерігається руйнування прилеглої суміжної стіни та заводяться грибки внаслідок постійної сирості.

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 на висновок інституту судових експертиз, відповідно до якого будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не мають спільних несучих конструктивних елементів не приймаються судом до уваги, оскільки такий висновок зроблений на замовлення сторони, а не за ухвалою суду, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, та й висновок не спростовує доводи апелянта, що незаконна самочинна надбудова будинку АДРЕСА_1 несе загрозу життю та здоров`ю мешканцям будинку АДРЕСА_2 .

З огляду на встановлені обставини та норми процесуального права, які регулюють питання забезпечення позову (статті 149, 150 ЦПК України), апеляційний суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просять позивачі, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття таких заходів може утруднити виконання судового рішення на випадок позитивного вирішення спору.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу про відмову в забезпеченні позову скасувати та ухвали нове судове рішення. По суті встановленого заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони власникам/співвласникам житлових/нежитлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , а також будь яким юридичним особам, фізичним чи іншим особам, продовжувати здійснювати будівельно-монтажні роботи та будь-які дії, пов`язані з таким виконанням, заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням будівельно-монтажних робіт в житловому будинку АДРЕСА_1 до набрання законної сили судового рішення у цій справі

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року