Номер провадження: 22-ц/813/3841/21
Номер справи місцевого суду: 500/1212/19
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Міркуна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 31.01.2018 року біля 08 години 30 хвилин у м. Ізмаїл ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Білгород-Дністровська, порушив Правила дорожнього руху (далі ПДР), виїхав на перехрестя з вул. Семінарської на забороняючий рух: червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора.

В результаті зіткнення автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на праве узбіччя за перехрестям та зіткнувся з автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), тому ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування в сумі 52 987,50 грн. Решту, а саме 46 012,50 грн., страхова компанія виплачувати відмовилась.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він має право на отримання страхового відшкодування від страховика у розмірі 99 000,00 грн., а решту повинен сплатити ОСОБА_2 . Зазначив, що згідно звіту експертного товарознавчого дослідження від 17.05.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріальної шкоди, завданої йому, становить 308 092,47 грн. Ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 151 694,52 грн.

Таким чином, позивач вважав, що розмір заподіяної шкоди, за виключенням залишкової вартості автомобіля після ДТП складає 156 397,95 грн. (308 092, 47 грн. - 151 694,52 грн. = 156 397,95 грн.). За оцінку завданої шкоди сплачено експерту 2 000,00 грн. Таким чином, діями ОСОБА_2 позивачу заподіяно шкоду у розмірі 158 397,95 грн.

Оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 52 987,5 грн., вважає, що з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належить стягнути 46 012,50 грн. (99 000 грн. 52 987,50 грн.) , з ОСОБА_2 59 397,95 грн. Крім цього, у зв`язку з пошкодженням його майна внаслідок винних та неправомірних дій ОСОБА_2 , неможливості використання автомобілю, виниклих незручностей з цього, вважає, що йому завдано душевних страждань, розмір яких він оцінює у 10 000,00 грн. Також просив суд стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 6 500 (шість тисяч п`ятсот гривень).

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2019 року, та постановлення нового, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (т.1, а.с.183-187), колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2018 року біля 08,30 год. у м. Ізмаїл, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Білгород-Дністровська, порушив ПДР, виїхав на перехрестя з вул. Семінарської на забороняючий рух червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора. В результаті зіткнення автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на праве узбіччя за перехрестям та зіткнувся з автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В результаті вказаної ДТП автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдано механічні пошкодження.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому узгоджене покарання у виді штрафу у сумі 3 400,00 грн. Даний вирок не оскаржувався та набрав законної сили (т.1, а.с.31-32).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності за полісом становить 100 000 грн., франшиза 1 000,00 грн., строк дії полісу №АІ/4316625 з 27.05.2017 по 26.05.2018 (а.с.33).

У зв`язку з цим, потерпіла особа - ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 07.03.2018 та звіту про результати огляду місця події, було проведено Дослідження № WIZ861-2, відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 53 987,50 грн. (а.с.99-104).

На підставі розрахунку від 19.12.2018 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» прийшло до висновку щодо сплати потерпілій особі позивачу ОСОБА_1 за вирахуванням франшизи, 52 987, 50 грн., сума якої 13.06.2018 р. була позивачу виплачена.

Разом з тим, за заявою ОСОБА_1 від 20.04.2018 р., 17.05.2018 р. ФОП ОСОБА_4 було складено висновок № 44/18, згідно якого розмір матеріальної шкоди цього ж транспортного засобу визначається рівною ринковій вартості та становить 308 092,47 грн.; ринкова вартість автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 у фактичному стані після ДТП, яке мало місце 31.01.2018 року, визначається рівній 151 694,52 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на його корись з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 46 012,50 грн. (99 000 грн. (ліміт відповідальності) 52 987,50 грн.), а з ОСОБА_2 59 397,95 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив у позові відмовити.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відзиві на позовну заяву вказав, що згідно дослідження № WIZ861 2, складеного на підставі огляду пошкодженого автомобіля від 07.03.2018 р., проведеного згідно агентської угоди з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», матеріальний збиток власникові транспортного засобу склав 53 987,50 грн. За вирахуванням суми франшизи, яка складає 1 000 грн., потерпілому було виплачено 52 987, 50 грн. Тому вважає, що підстави для задоволення позову до Страховика відсутні (т.1, а.с.70-78).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що потерпілому ОСОБА_1 було повністю виплачено страхове відшкодування в розмірі 52 987,50 грн., яке було розраховано на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 07.03.2018 та звіту про результати огляду місця події, у зв`язку з чим було проведено Дослідження № WIZ861-2, та відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, склало 53 987,50 грн.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з того, що згідно висновку № 44/18 від 17.05.2018 р., складеного ФОП ОСОБА_4 розмір матеріальної шкоди цього ж транспортного засобу визначається рівною ринковій вартості та становить 308 092,47 грн.; ринкова вартість автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 у фактичному стані після ДТП, яке мало місце 31.01.2018 року, визначається рівній 151 694,52 грн. Таким чином, різниця між завданою позивачу матеріальною шкодою і сумою страхового відшкодування склала 156 397,95 грн. (308 092, 47 грн. - 151 694,52 грн. = 156 397,95 грн.). За оцінку завданої шкоди сплачено експерту 2 000,00 грн. Таким чином, діями ОСОБА_2 позивачу заподіяно шкоду у розмірі 158 397,95 грн.

Оскільки відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з лімітом відповідальності за завдану матеріальну шкоду у сумі 100 000 грн., то за вирахуванням суми франшизи, яка складає 1 000 грн., з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 46 012,50 грн. (99 000 грн. 52 987,50 грн.), а з ОСОБА_2 на корись позивача підлягає стягненню 57 397,95 грн. (156 397,95 грн. 99 000 грн.). Враховуючи, що за експертне дослідження по оцінці матеріальної шкоди експерту ФОП ОСОБА_4 позивачем були сплачені 2000 грн., то колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 59 397,95 грн.

Що стосується Висновку експерта № 175/20 судової автотоварознавчої експертизи з визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen» LТ46, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 1 червня 2021 року (т.2, а.с.58-63), то він фактично не відрізняється від Висновку № 44/18 того ж судового експерта ФОП ОСОБА_4 від 17 травня 2018 року, який був предметом судового дослідження суду першої інстанції (т.1, а.с.10-17).

Разом з тим, заявником апеляційної скарги не надано суду апеляційної інстанції доказів сплати ним 4000 грн. за Висновок експерта № 175/20. В матеріалах справи мається лише рахунок № 2 на оплату вказаних грошових кошів (т.2, а.с.92).

Вирішуючи даний спір, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц та ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що 24 травня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Міркуном С.М. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (т.1, а.с.48).

За надання правничої допомоги, яка полягала у наданні консультацій та роз`яснень з юридичних питань; надання усних та письмових довідок щодо законодавства тощо, позивачем сплачено адвокату гонорар у розмірі 6 000,00 грн.

За правилами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, зокрема, залежить від пропорційності задоволеним позовним вимогам.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що з урахуванням усіх критеріїв, як то складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та час, витрачений на їх виконання, слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн., з кожного пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та часткового стягнення витрат на професійну правничу допомогу, скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою:

стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 46 012,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 619 грн.;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 59 397,95 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3318 грн.

Колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 690,17 грн., а з ОСОБА_2 - судовий збір у сумі 890,98 грн. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим, вказаний судовий збір у загальній сумі 1581,15 грн., що складає 150 % від 1% задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на банківські реквізити Одеського апеляційного суду.

При цьому колегія суддів виходить із вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких розмір судових витрат підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 43,65% - з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» і 56,35% - з ОСОБА_2 .

Також колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 6500 грн. - залишити без змін, оскільки він є законним і обгрунтованим та в апеляційному порядку фактично не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2019 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог та часткового стягнення витрат на професійну правничу допомогу, скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код Республіки Молдова: НОМЕР_4 , завдану матеріальну шкоду в сумі 46 012,50 грн. (сорок шість тисяч дванадцять гривень 50 копійок);

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код Республіки Молдова: НОМЕР_4 , завдану матеріальну шкоду в сумі 59 397,95 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто сім гривень 95 копійок);

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 690,17 грн. (шістсот дев`яносто гривень 17 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 890,98 грн. (вісімсот дев`яносто гривень 98 копійок).

Вказаний судовий збір у загальній сумі 1581,15 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одну гривню 15 копійок) стягнути на банківські реквізити Одеського апеляційного суду:

Отримувач коштів - УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - UA6080031

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу - *;101;

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2019 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 6500 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень) - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра