Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-ві/641/13/21 Справа № 641/7099/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі головуючого - судді Боговського Д.Є., за участю секретаря судового засідання - Павленко Ю.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 по відвід судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінської І.В. - головуючого у справі № 641/7099/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки, -

в с т а н о в и в:

12.10.2021 позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого у справі № 641/7099/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки, судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінської І.В. із посиланням на те, що головуючим у справі було прийнято процесуальне рішення, із яким вона не згодна, суддя віднеслась до розгляду справи не уважно, а тому в неї є обґрунтовані сумніви у тому, що і в подальшому суддя належним чином і в повному об`ємі розгляне справу.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінської І.В. від 13.10.2021 заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим та відповідно положень ст. 40 ЦПК України передано для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді Зелінської І.В. визначено суддю Боговського Д.Є.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України дана заява про відвід розглядається без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача).

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Зокрема, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Позивач мотивує свій відвід тим, що суддею ухвалено судове рішення, а саме ухвала суду про залишення без руху поданої ОСОБА_1 позовної заяви, із яким вона не згодна.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, оскільки обставини, на які посилаються позивач, є процесуальними питаннями при розгляді справи, а отже відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді.

Інших обставин, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Зелінської І.В., не виявлено.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 252, 259, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 по відвід судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінської І.В. - головуючого у справі № 641/7099/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -Д. Є. Боговський