Справа № 645/3281/20
Провадження № 2/645/233/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді - Шарка О.П.

при секретарі судових засідань - Христенко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого Комунального підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», Харківської міського ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Спеціалізованого Комунального Підприємства «Харківзеленбуд» , Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС» , Харківської міської ради , Виконавчого комітету Харківської міської ради про стягнення солідарно майнової шкоди у розмірі 154 582,83 коп., з яких 10 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 2500,00 гривень за оцінку вартості матеріального збитку згідно звіту № 80/02-20, 1102,68 гривень за проведення фітопатологічного та ентомологічного лабораторного аналізу проб, 222,29 грн. витрати щодо встановлення погодних умов згідно довідки ХРЦГ від 28.01.20 року та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що 23 січня 2020 року, внаслідок падіння дерева на автомобіль OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що він приблизно о 18 годині 00 хв. на АДРЕСА_2, було пошкоджено(знищено) його транспортний засіб. Після падіння дерева на його автомобіль Позивачем було викликано поліцію за телефоном 102, прибувши на місце пригоди екіпаж поліції зафіксував обставини пригоди у довідці, складеній старшим лейтенантом поліції ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області Клименко Р.Б., а саме: «23.01.2020 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом пошкодження автомобілю заявника в результаті падіння дерева. В ході розгляду матеріалу працівниками поліції було встановлено, що 23.01.2020 року гр. ОСОБА_2 близько о 09-00 годині залишив свій автомобіль «Орel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку 252 по проспекту Московському у місті Харкові, повернувшись до автомобілю разом з жінкою гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько о 18 годині, жінка сіла до автомобілю на пасажирське місце, тоді як гр. ОСОБА_1 прибирав сніг з лобового скла вікна, в цей момент на автомобіль впало дерево, в результаті чого було пошкоджено (знищено) автомобіль, деформовано кузов по периметру авто, фактично знищено, оскільки відновлювальний ремонт є економічно недоцільним. За даним фактом останній одразу звернувся до поліції за телефоном 102. На місце події для перевірки повідомлення прибули співробітники патрульної поліції міста Харкова та слідчо-оперативна група, де в ході перевірки було зібрано матеріали органами поліції, а саме здійснено огляд місця події, прийнято заяву від позивача та пояснення від заявника, схема ДТП не складалася, працівниками Немишлянського ВП проводився огляд місця події, дані відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення.»

За інформацією від органів поліції відповідальними за стан дерев та зелених насаджень є СКП «Харківзеленбуд». З метою перевірки наявної інформації та встановлення відповідальних осіб на адресу СКП «Харківзеленбуд» представником позивача було направлено адвокатський запит від 20.02.2020 року, але поштове відправлення штрихкодовий ідентифікатор № 877 повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання. На адресу Харківської міської ради було направлено адвокатський запит від 03.03.2020 року щодо надання інформації про відповідальних осіб, установ, організацій, відповідальних за утримання зелених насаджень (дерев) за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252. На який було отримано відповідь від 16.03.2020 року №2005/9-20, в якій зазначено, що: «Згідно з п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Але для надання відповіді на запит, необхідно надати документи, що підтверджують конкретне місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди». Після чого, на адресу Харківської міської ради було повторно направлено адвокатський запит від 24.03.2020 року щодо надання інформації про відповідальних осіб, установ, організацій, відповідальних за утримання зелених насаджень (дерев) за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252, з деталізацією місця події. На даний запит отримано відповідь від 10.04.2020 року №2771/9-20, з якої вбачається, що: «дерево зростало на території, яка не відноситься до прибудинкової території житлового будинку комунальної власності м. Харкова, та до території приватного сектору м. Харкова у зв`язку з чим не обслуговується підпорядкованим Департаменту житлового господарства підприємствами». На адресу КП «Жилкомсервіс» також було направлено адвокатський запит від 24.03.2020 року, з проханням надати інформацію щодо відповідальних осіб, установ, організацій, відповідальних за утримання зелених насаджень (дерев) за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252. Згідно отриманої відповіді на адвокатський запит (вих.. №11516/2/07-05 від 08.04.2020) вбачається, що: «Для отримання інформації щодо установ, відповідальних за утримання зелених насаджень (дерев) доцільно звернутись до органів місцевого самоврядування міста Харкова. Послуги з обслуговування зелених насаджень на «Червоних смугах» міста Харкова надаються, в тому числі, комунальним підприємством «Харківзеленбуд».». Після чого, на адресу Харківської міської ради було направлено адвокатський запит від 28.04.2020 року, з проханням надати інформацію щодо відповідальних за прибирання дерева, що впало за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252, а саме, ким саме було здійснено прибирання вищевказаного дерева, на підставі яких нормативно-правових актів та документів, якими документами (акти, ордера) було зафіксовано спіл, прибирання та вивіз дерева що впало на автомобіль «Орel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно отриманої відповіді на адвокатський запит (вих.. №3528/9-20 від 13.05.2020) вбачається: «СКП «Харківзеленбуд» функціонально підпорядковане Департаменту комунального господарства Харківської міської ради». Працівники СКП «Харківзеленбуд» до робіт з ліквідації наслідків поваленого дерева, за вказаною в запиті адресою не залучались. Відповідно до інформації Департаменту житлового господарства від 06.05.2020 року №1651/0/90-20 за інформацією КП «Харківблагоустрій» підприємство є виконавцем послуг з прибирання прибудинкової території житлових будинків комунальної власності та здійснює свою діяльність відповідно до договору з Управителем, в особі КП «Жилкомсервіс». Видалення дерев не входить до переліку послуг, які надаються КП «Харківблагоустрій». Територія, на якій зростало дерево, що впало на транспортний засіб Позивача, знаходиться поза зоною відповідальності КП «Харківблагоустрій». Робітниками КП «Харківблагоустрій» здійснено прибирання залишків гілок, які при падінні дерева потрапили на прибудинкову територію. Таким чином згідно відповідей на адвокатські запити до Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» не вбачається конкретної відповідальної особи, за стан дерев та зелених насаджень біля проспекту Московському буд. 252 в м. Харкові, а також балансоутримувача. А тому Позивач просив стягнути солідарно завдані матеріальні збитки з усіх відповідачів, в тому числі посилаючись на Постанову від 04.04.2018 року Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №2-1474/11-ц

У ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Представник відповідача СКП «Харківзеленбуд» у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з тим, що СКП «Харківзеленбуд» не є балансоутримувачем вказаного дерева за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти будинку 252, а отже не є відповідальною особою за шкоду, заподіяну позивачу внаслідок падіння дерева на його авто.

Від відповідача 2 КП «Жилкомсервіс» надійшов відзив у справі, в якому останній не погодився з позовними вимогами у зв`язку з їх необґрунтованістю, просив відмовити у позові в повному обсязі. При цьому зазначив наступне. Утримання та догляд за зеленими насадженнями, в тому числі які розташовані поруч з будинком АДРЕСА_2 , не входить до зони відповідальності Відповідача 2, відтак останній заздалегідь не може відповідати за заподіяння шкоди автомобілю Позивачу шляхом здійснення дій або будь-якої іншої бездіяльності. Отже, будь-які правові підстави для солідарної (ст. 1190 ЦК України) або іншої відповідальності (ст.ст. 1166, 1167, ЦК України) юридичної особи Відповідача 2 в даному випадку відсутні, оскільки останній є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_2 , прорте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку. - Аналогічний висновок викладено у Постанові КЦС ВС від 04.09.2019 р. у справі 200/22129/16-ц. Звіт №80/02-20 не може бути розцінений як висновок експерта, а лише як звіт суб`єкта оціночної діяльності, діяльність якого здійснюється згідно положеннями ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», (далі Закон 2658-ІІІ). Долучений позивачем звіт СОД №80/02-20 від 17.02.2020р., не може бути визнаний належним та допустим доказом у цій справі, оскільки надання висновку щодо розміру матеріальних збитків, не передбачено вимогами Закону 2658-ІІІ, відтак знаходиться поза межами компетенції суб`єкта оціночної діяльності. З приводу проведення позивачем фітопатологічного та ентомологічного аналізу деревини - клена ясенелистого, який проведено ДСЛП «Харківлісозахист» Відповідач 2 вказує наступне. До позовної заяви не долучено будь-яких письмових доказів, на підставі яких суд та інші учасники справи мали б можливість встановити, що надані для аналізу зразки відібрані саме з того дерева, яке впало на машину Позивача. Отже, вищевказані результати фітопатологічного та ентомологічного аналізу деревини не можуть вважатися достовірним доказом, оскільки суперечить вимогам ст. 79 ЦПК України - Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Також Відповідачем 2 зазначено, що Правилами утримання зелених насаджень не передбачено обов`язку балансоутримувача проводити будь-які експертні або інші дослідження дерев, інших зелених насаджень, з метою підтвердження його аварійності, за умови відсутності зовнішніх ознак ураження такого дерева, бо це вочевидь є економічного необґрунтованим, та повинно передбачати відповідне фінансування з місцевого бюджету. Отже, представник Відповідача 2 цілком обґрунтовано вважає, що Позивачем не доведено факту протиправної бездіяльності жодного з Відповідачів щодо неприйняття мір по видаленню цього дерева, яке не мало зовнішніх ознак його аварійності, відтак відсутня і інша складова цивільної відповідальності - причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю та завданням майнової шкоди,як обов`язкової умови для відшкодування останньої відповідно до ст. 1166 ЦК України. Стосовно обставин ДТП Відповідачем 2 вказано наступне: відповідно до доданих Позивачем фото - та відеоматеріалами CD-диску, вбачається, що пошкоджений автомобіль Позивача знаходиться на асфальтовій дорозі, яка розташована паралельно Московському проспекту, поруч із будинком АДРЕСА_2 . Між цією дорогою та Москвським проспектом розташована асфальтована пішохідна доріжка. Таким чином, вочевидь є зрозумілим, що місце цієї дорожньо-транспортної пригоди, є дорога, яка знаходиться у житловій зоні. Залишення транспортного засобу Позивача на стоянці саме на дорозі в житловій зоні, а не во дворі будинку, як зазначено у протоколі, тобто поза спеціальними відведеними містами, є порушенням вимог п.п.б п.26.2 ПДР. У зв`язку з чим Відповідач 2 вважає, що Позивач сам сприяв спричиненню йому майнової шкоди, тому його позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Харківської міської ради у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими і безпідставними, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив доводи, аналогічні викладеним у відзиві КП «Жилкомсервіс»

Позивачем було надано відповідь на відзиви, у якій зазначив, що наведені відповідачем 2 обставини не відповідають дійсності, доводи не ґрунтуються на матеріалах справи та не спростовують позовних вимог. В обґрунтування відповіді на відзив позивач вказує наступне. Згідно відповідей на адвокатські запити до Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» не вбачається конкретної відповідальної особи, за стан дерев та зелених насаджень біля проспекту Московському буд. 252 в м. Харкові, а також не визначено балансоутримувача. У зв`язку з протиріччями у відповідях ХМР, та комунальних закладів, а також неможливістю визначення відповідальної особи за дерево, яке впало на автомобіль позивача з метою встановлення об`єктивної істини у справі, визначення осіб відповідальних за відшкодування завданої позивачу шкоди, вважаємо обґрунтованим та доцільним поряд з Відповідачем 1 - Спеціалізоване комунальне підприємство «Харківзеленбуд», залучити Відповідача 2 - Харківську міську раду, Відповідача 3 - КП «Жилкомсервіс», Відповідача 4 - Виконавчий комітет Харківської міської ради у відповідності до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №2-1474/11-ц в якості співвідповідачів для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин по справі. Стосовно доводів Відповідача 2 щодо недопустимості оцінки матеріального збитку, виконаного на замовлення позивача ФО-П ОСОБА_4 позивач зазначив наступне: для проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу, між Позивачем та ФО-П ОСОБА_4 код НОМЕР_3 було укладено договір від 05.02.2020 року №80/02-20. Сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 грн. (сто вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень вісімдесят шість коп.), що підтверджується висновком оцінювача № 80/02-20 від 17.02.2020 року. Оцінка майна представляє собою процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», про що прямо зазначається у ст. ст. 3-5 цього Закону. До позовної заяви позивачем було додано висновки щодо вартості матеріального збитку складені СОД ФОП ОСОБА_4 , та засвідчену належним чином копію сертифіката оціночної діяльності №57/18 від 23.01.2018 року. З метою об`єктивного проведення експертного дослідження, огляду КТЗ OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 до КП «Жилкомсервіс» було направлено електронне повідомлення № 000558 щодо здійснення огляду пошкодженого автомобілю позивача за адресою: м. Харків, вул. Єнакієвська 11 о 12 год. 00 хв., представник КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» на огляд не з`явився, тому огляд проводився за присутності позивача та оцінювачів КТЗ. Стосовно доводів відповідача 2 про проведення позивачем фітопатологічного та ентомологічного аналізу позивачем зазначено, що ураження деревини представленої для аналізу, грибними захворюваннями призвело до руйнування (перегнивання ІІІ стадія гнилизни) деяких частин дерева (ядрової - центральної). Також виявлено пошкодження деяких частин дерева (ядрової - центральної) стовбуровими комахами». Також, до позовної заяви було додано диск з фото та відеоматеріали місця події та відібрання зразків на фітопатологічне дослідження. Також на фотоматеріалах видно стан дерева що впало (сухе гілля та крона), та які саме комунальні служби займались прибиранням цього дерева. Не зрозуміло чому комунальними службами які проводили прибирання дерева що впало, не було проведено експертизу деревини. Стосовно доводів відповідача 2 шодо порушення позивачем ПДР України, що призвело до настання майнової шкоди, позивач зазначає наступне: на місце події для перевірки повідомлення прибули співробітники патрульної поліції міста Харкова та слідчо-оперативна група, де в ході перевірки було зібрано матеріали органами поліції, а саме здійснено огляд місця події, прийнято заяву від позивача та пояснення від заявника, схема ДТП не складалася, працівниками Немишлянського ВП проводився огляд місця події, дані відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення.» Співробітниками патрульної поліції міста Харкова, які прибули для перевірки повідомлення, протокол щодо порушення правил ПДР у відношенні позивача, а саме: п.п. б п. 26.2 ПДР не складався. Тому посилання на те, що позивач навмисно порушив правила дорожнього руху та сам сприяв спричиненню йому майнової шкоди - недопустимі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

23 січня 2020 року, внаслідок падіння дерева на автомобіль OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що він приблизно о 18 годині 00 хв. на АДРЕСА_2, було пошкоджено(знищено) його транспортний засіб.

Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем документами, а саме: старшим лейтенантом поліції ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області Клименко Р.Б. здійснено огляд місця події, прийнято заяву від позивача та пояснення від заявника, схема ДТП не складалася, працівниками Немишлянського ВП проводився огляд місця події, дані відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення; для проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу, між позивачем та ФО-П ОСОБА_4 код НОМЕР_3 було укладено договір від 05.02.2020 року №80/02-20. Сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 грн. (сто вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень вісімдесят шість коп.), що підтверджується висновком оцінювача № 80/02-20 від 17.02.2020 року.

Спеціальними нормами, які визначають порядок утримання зелених насаджень є Закон України «Про благоустрій населених пунктів», постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (далі - Порядку 1045), Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 р. за № 880/12754 (далі - Наказ 105).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно підпункту 7 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Харківська міська рада не визначила балансоутримувача дерева, яке знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252. Відповідачі Спеціалізоване Комунальне Підприємство «Харківзеленбуд», Комунальне підприємство «ЖИЛКОМСЕРВІС», Виконавчий комітет ХМР не є балансоутримувачами даного дерева, яке розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти будинку 252.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Проте, Харківською міською радою, не було визначено балансоутримувача дерева за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти будинку 252.

Положеннями статті 25, частини першої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади

Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З урахуванням вищевикладеного, при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння сухого позабалансового дерева на автомобіль позивача, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. (Вказана обставина узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2-1474/11-ц від 04.04.2018).

Так, у постанові Верховного Суду по справі № 200/22129/16-ц від 04.09.2019 визначено правову позицію, що якщо дерево, яке пошкодило автомобіль, знаходиться на землі комунальної власності, власником якого у свою чергу є територіальна громада та внаслідок відсутності даних про балансовий облік відповідних зелених насаджень, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покладати на міську раду до відання виконавчого органу якої згідно з п.п. 7 п. «а», ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» належить організація благоустрою населеного пункту, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, а також організація озеленення, яким належним чином не забезпечено організацію роботи з цього питання та щодо обліку зелених насаджень, проведення їх інвентаризації та періодичних оглядів.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням вищенаведеного, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є таким, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки, з боку органів міської ради не було визначено балансоутримувача, земельна ділянка на якій сталася пригода належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Харкова, враховуючи норми законодавства та практику Верховоного суду, та враховуючи реальні збитки, які були понесені позивачем для відновлення свого порушеного права, то з відповідача Харківської міської ради підлягають стягненню на користь позивача матеріальні збитки, заподіяні пошкодженням автомобіля у розмірі 140 757, 85 (сто сорок тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 85 коп.).

Розмір матеріальних збитків підтверджений належними та допустимими доказами. Зокрема, позивачем до суду надано Висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №80/02-20, відповідно до якого: сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 грн. (сто вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень вісімдесят шість коп.). Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 відчужив свій транспортний засіб згідно розписки від 02.06.2020 року за 43 000,00 грн., враховуючи стан автомобілю та уповноважив ОСОБА_5 на розпорядження з правом відчуження довіреністю від 02 червня 2020 року , посвідчену приватним нотаріусом Браженко І.І.

В свою чергу, позовні вимоги позивача до Спеціалізованого Комунального Підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», Виконавчого комітету Харківсьої міська ради не підлягають задоволенню з вищенаведеного.

Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 25 000, 00 грн. (двадять п`ять тисяч гривень 00 коп.), суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених ст. 3 ЦПК України.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, і міри відповідальності відповідача, який своїми діями завдав матеріальної шкоди позивачу, що в свою чергу привело до певних душевних страждань, змусило позивача вживати додаткових заходів для відновлення становища, з дотриманням принципу справедливості, пропорційності, змагальності і законності, суд вважає, що позивачу дійсно було заподіяно моральної шкоду, яку суд оцінює у 5 000, 00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Оскільки, позивачем було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. (десять тисяч гривень), що підтверджується наявним в матеріалах справи копією договору про надання правової допомоги (правових послуг) який укладався між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Мосейчук та партнери» від 31.01.2020 року; копією додаткової угоди від 31.01.2020 року; копією акту виконаних робіт №1 від 02.06.2020 року; копія квитанції на оплату професійної правничої допомоги АБ від 22.05.2020; то понесення таких витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відшкодуванню Харківською міською радою підлягають витрати Позивача, зроблені для відновлення порушеного Відповідачем права Позивача, що в розумінні ст.22 ЦК України є збитками:

2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) - за оцінку вартості матеріального збитку згідно звіту № 80/02-20 (підтверджується копією прибуткового касового ордеру квитанцією № 80/02-20 від 03.04.2020 року)

1102,68 грн. (одна тисяча сто дві гривні 68 коп.) - за проведення фітопатологічного та ентомологічного лабораторного аналізу проб.(підтверджується квитанцією від 06.02.2020 року).

222,29 грн. (двісті двадцять дві гривні 29 коп.) - позивач з метою встановлення погодних умов 23.01.20 у м. Харкові на дату події звертався до ХРЦГ та сплатив 222,29 грн. (підтверджується квитанцією від 27.01.2020 року, актом надання послуг від 27.01.2020 року та рахунком - фактурою №26 від 27.01.2020 року).

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Законом України «Про місцеве самоврядування», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Спеціалізованого Комунального підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», Харківської міського ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 154 582 грн. 83 коп. (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві гривні вісімдесят три копійки)

Стягнути з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.(п`ять тисяч гривень)

Стягнути з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3241 грн. 59 коп. (три тисячі двісті сорок одна гривня п`ятдесят дев`ять копійок)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий-суддя: