Справа № 490/5496/18
н/п 2-зз/490/14/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

23 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Росинець В.Ю.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрального районного суду м. Миколаєва 01 вересня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року по справі № 490/5496/18.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року накладено обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_1 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова, НОМЕР_2 , синього кольору, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 . Заявник вказує, що справу вирішено, постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року залишено без змін рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року, яким визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 та легковий автомобіль «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності по Ѕ частки на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 та легковий автомобіль «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 .

Тому заявник посилаючись на приписи статті 158 ЦПК України просить задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

У судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву з проханням провести розгляд заяви без її участі. Вимоги поданої заяви підтримав, просив задовольнити й в повному обсязі. Інші учасники справи до суду не з`явилися.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 за відсутності учасників справи, які не з`явилися, за наявними матеріалами справи.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 та матеріали цивільної справи № 490/5496/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (частина друга статті 158 ЦПК України).

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (частина четверта статті 158 ЦПК України).

З матеріалів цивільної справи № 490/5496/18 слідує, що ОСОБА_3 03 липня 2018 року звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:

визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на Ѕ частку даної квартири;

визнати легковий автомобіль «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_1 на її корить грошову компенсацію, що становить Ѕ вартості автомобіля «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 в розмірі 75 000 грн;

визнати грошові кошти у сумі 375 000 грн., які знаходяться на банківськиї рахунках ОСОБА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_1 на її користь Ѕ частку грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача в розмірі 187 500 грн.

судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладено обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 ; накладено обтяження у вигляді арешту на автомобіль «Hyundai ACCENT, д.н.з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , синього кольору, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 ; заборонено укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного рухомого та нерухомого майна.

Надалі, 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив: визнати об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати легковий автомобіль (седан) «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 25 000 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2018 року прийнято даний зустрічний позов до розгляду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 та легковий автомобіль «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.р.н. НОМЕР_4 »; визнано за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності по Ѕ частки на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль «Hyundai Accent», 2008 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3459 грн. 61 коп.; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання майна особистою приватною власністю.

За змістом ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року (про накладення арешту на спірне майно) було визначено строк на який судом застосовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно, а саме до набрання судовим рішенням по справі законної сили. А судом після ухвалення 25 березня 2019 року рішення по суті позовних вимог, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року не було вирішено питання про скасування накладеного на спірне майно арешту.

Як зазначив Верховний Суд України у пункті 10 постанови Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Оскільки розгляд даної справи по суті позовних вимог закінчився ухваленням судом рішення від 25 березня 2019 року, яке набрало законної сили, суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Отже, арешт, накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , слід скасувати.

Керуючись статтею 158 ЦПК України, постановою Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати, накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2018 року, арешт на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Шолох Л.М.