У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2021 Справа №1915/2892/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-Головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Скали В.І.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №1915/2892/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі Товариство, ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по справі №1915/2892/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

В обґрунтування заяви Товариство вказує, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2012 у справі №1915/2892/2012 солідарно стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №1915/2007-Ф від 13 листопада 2007 року в розмірі 50 184,88 грн. та 501,85 грн. судового збору.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги за №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №1915/2007-Ф від 13 листопада 2007 року та похідними договорами, включаючи вимоги за договорами поруки.

18 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_04, згідно умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №1915/2007-Ф від 13 листопада 2007 року та похідними договорами, включаючи вимоги за договорами поруки.

Посилаючись на наведене, просило замінити стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_2 .

Також, вказує, що при передачі кредитної справи було встановлено наявнісь оригіналу виконавчого листа виданого щодо боржника ОСОБА_2 . Починаючи з червня 2015 року ПАТ КБ «Надра» перебувало у процесі ліквідації, що свідчить про фактичну неможливість банку вчиняти дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначає, що Товариство не могло раніше знати про пропуск строків, оскільки лише 18 грудня 2020 року отримало право вимоги. Вважає вказані обставини поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилаючись на наведене, заявник просив поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року заяву прийнято до розгляду.

У судове засідання представник заявника не з`явився, хоча про час та дату був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданій заяві представник заявника просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представники ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2012 року солідарно стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №1915/2007-Ф від 13 листопада 2007 року в розмірі 50 184,88 грн. та 501,85 грн. судового збору.

Вказаним рішенням суду встановлено, що 13 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надр» в особі начальника філії ВАТ КБ «Надра» ТРУ (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір за №1915/2007-Ф, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник прийняв грошові кошти в розмірі 25 000 грн. на споживчі потреби, суму якого позичальник зобов`язувався погасити згідно умов цього договору в строк до 12 листопада 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, у розмірі 3% на місяць.

13 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надр» в особі начальника філії ВАТ КБ «Надра» ТРУ (банк) та ОСОБА_2 (поручитель) укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором за №1915/2007-Ф від 13 листопада 2007 року в повному обсязі.

На підставі вказаного рішення 30 січня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчі листи №1915/2892/2012, які згідно заяви стягувача від 27 липня 2012 року направлялись стягувачу 30 січня 2013 року.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги за №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права за якими виникають у нового кредитора у зв`язку з набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи вимоги за договорами поруки.

З витягу з Додатку за №1 до договору за №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року про відступлення прав вимоги встановлено, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 13 листопада 2007 року за №1915/2007-Ф та до ОСОБА_2 згідно договору поруки від 13 листопада 2007 року.

18 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_04, згідно умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги за кредитними договорами та іншими похідними договорами зазначеними у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги за договорами поруки.

З Додатку за №1 до договору за №GL48N718070_blank_04 від 18 грудня 2020 року про відступлення права вимоги встановлено, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 13 листопада 2007 року за №1915/2007-Ф та до ОСОБА_2 згідно договору поруки від 13 листопада 2007 року.

Як слідує з відповідді відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №50764 від 31 серпня 2021 року, виконавчі провадження згідно виконавчого листа №1915/2892/2012, виданого Тернопільським міськраойнним судом Тернопільської області, де боржником витсупає ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувають та не перебувають.

З реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_2 відсутні.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положеннями даної статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, відповідно до вимог п. п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається вибуття кредитора на стадії виконання судового рішення.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що від первісного стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 13 листопада 2007 року за №1915/2007-Ф та згідно договору поруки від 13 листопада 2007 року до ОСОБА_2 , на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року та додатку №1 до договору за №GL48N718070_blank.

18 грудня 2020 року від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 13 листопада 2007 року за №1915/2007-Ф та згідно договору поруки від 13 листопада 2007 року до ОСОБА_2 , на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04 від 18 грудня 2020 року та додатку №1 до договору за №GL48N718070_blank_04.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представники ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явилися та будь-яких заперечень щодо заміни стягувача суду не надали.

Таким чином, заява ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині вимог про заміну стягувача підлягає до задоволення.

Щодо вимог заявника про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній станом на час ухвалення рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 05 квітня 2012 року), інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом.

З реєстру виконавчих проваджень встановлено, що будь-які виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як слідує із змісту поданої заяви, причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник зазначає те, що ПАТ «КБ «Надра» починаючи з червня 2015 року перебувало у процедурі ліквідації та не мало змоги забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин. Товариство не могло раніше знати про пропуск строків, оскільки отримало весь пакет документів 18 грудня 2020 року, що свідчить про неможливість вчинення дій щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк.

Проте, заявником не викладено причини та не наведено відповідних доказів, які перешкоджали первісному та наступному кредиторам, правонаступником яких є заявник, ініціювати вирішення питання про поновлення пропущеного строку у період, що передував переуступці права вимоги.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчий лист був виданий 30 січня 2013 року та цього ж дня направлений стягувачу. Однак, у встановлений законом строк та у подальшому стягувач жодного разу не пред`являв виконавчий лист до виконання.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що первісний кредитор не вчинив у повній мірі дії щодо пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та після спливу строку пред`явлення його до виконання із заявою про його поновлення до суду не звертався.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, та інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України), новий кредитор погодився із діями попередніх кредиторів, які не звертали вказаний виконавчий лист до виконання починаючи із січня 2013 року та пропустили строк на його пред`явлення до виконання.

Натомість, заявником не наведено жодних обставин, які б свідчили про перешкоди в зверненні виконавчого документа до примусового виконання у визначений законом строк первісному кредитору.

Таким чином ті обставини, що ПАТ «КБ «Надра» перебувало у процедурі ліквідації починаючи з червня 2015 року, не мало змоги забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин та заявнику стало відомо про пропуск строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання 18 грудня 2020 року, самі по собі не можуть бути підставами для поновлення такого строку.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Із наданих суду доказів вбачається, що первісний кредитор, правонаступником якого є заявник, не вживав жодних заходів щодо звернення виконавчого листа до примусового виконання.

Також, суд приймає до уваги той факт, що з дня ухвалення рішення та набрання ним чинності минуло 9 років, при тому, що для його примусового виконання визначено строк у 1 рік, та за цей час змінилося два стягувача, при цьому дій щодо звернення виконавчого листа до виконання починаючи з 2013 року не вживав жоден із них.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчитимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення шляхом заміни стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційне банк «НАДРА» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) у виконавчому листі у справі №1915/2892/2012, виданому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 січня 2013 року про слідарне стягнення заборгованості, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №1915/2892/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором

9, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402), у виконавчому листі у справі №1915/2892/2012, виданому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 січня 2013 року про слідарне стягнення заборгованості, в частині вимог до боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 22 вересня 2021 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька