ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1769/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.04.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір та наказом директора ТОВ «Котон Текстиль» №4/1 від 18.04.2018 р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 23.04.2018 р. на посаду керуючого магазином. 05.05.2018 р. між ТОВ «Оптимальне таксі» та ТОВ «Котон Текстиль» було укладено договір про надання послуг перевезення №11, відповідно до умов якого позивач доручив ТОВ «Оптимальне таксі», а останній зобов`язався, за оплату, за рахунок позивача, надавати послуги по перевезенню в порядку, на умовах та протягом строку визначених даним договором. Наказом директора ТОВ «Котон Текстиль» №85/1 від 26.11.2019 р. ОСОБА_1 було звільнено за згодою сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України. Зазначає, що позивачем було виявлено, що після звільнення відповідача останній користувався від імені позивача послугами таксі, які надавались ТОВ «Оптимальне таксі» на суму 15 054 грн. Вказує, що відповідач, користуючись, послугами таксі від імені та за рахунок позивача, після припинення трудових відносин, завдав останньому збитки в розмірі 15 054 грн., які в добровільному порядку не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на свою користь з відповідача 15 630 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні, призначеному на 27.05.2021 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні, призначеному на 27.05.2021 р., заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що він дійсно після звільнення користувався таксі від імені позивача, однак між ним та позивачем була про це усна домовленість.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір. (а.с.9-22)

Наказом директора ТОВ «Котон Текстиль» №4/1 від 18.04.2018 р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 23.04.2018 р. на посаду керуючого магазином. (а.с.23)

05.05.2018 р. між ТОВ «Оптимальне таксі» та ТОВ «Котон Текстиль» було укладено договір про надання послуг перевезення №11, відповідно до умов якого позивач доручив ТОВ «Оптимальне таксі», а останній зобов`язався, за оплату, за рахунок позивача, надавати послуги по перевезенню в порядку, на умовах та протягом строку визначених даним договором.

Наказом директора ТОВ «Котон Текстиль» №85/1 від 26.11.2019 р. ОСОБА_1 було звільнено за згодою сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається із рахунку-фактури №СФ-0000875 від 31.12.2019 р. та акту №ОУ-0000825 здачі-прийняття робіт за грудень 2019 р. ТОВ «Оптимальне таксі» надало позивачу транспортні послуги на суму 17 877 грн. (а.с.30,31)

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000058 від 31.01.2020 р. та акту №ОУ-0000056 здачі-прийняття робіт за січень 2020 р. ТОВ «Оптимальне таксі» надало позивачу транспортні послуги на суму 8 807 грн. (а.с.32,33)

Згідно з платіжними дорученнями №2403 від 27.02.2020 р. та №2387 від 27.02.2020 р. позивач сплатив на рахунок ТОВ «Оптимальне таксі» за надані послуги 17 877 грн. та 8 807 грн. відповідно, що в сумі складає 26 684 грн. (а.с.34,35)

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відповідач після свого звільнення з ТОВ «Котон Текстиль», у період грудень 2019-січень 2020, користувався послугами таксі від імені та за рахунок позивача на суму 15 054 грн.

З деталізації замовлень виконаних ТОВ «Оптимальне таксі» вбачається, що відповідач у період грудень 2019-січень 2020, користувався послугами таксі від імені позивача, що не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з грудня 2019 по січень 2020, користувався послугами таксі ТОВ «Оптимальне таксі» від імені та за рахунок позивача, не перебуваючи з ним у трудових відносинах та не маючи на те відповідних правових підстав, чим завдав позивачу збитків на суму 15 054 грн.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже правовідношення з відшкодування збитків, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, відповідно до розрахунків позивача, за прострочення відповідачем виконання зобов`язання з повернення коштів, на суму заборгованості нараховано інфляційні збитки в розмірі 272 грн. 48 коп., та 3 % річних в розмірі 303 грн. 55 коп.

Отже, виходячи із встановлених фактичних обставин справи та положень чинного законодавства, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що на користь останнього підлягає стягненню сума збитків у розмірі 15 054 грн., сума інфляційних нарахувань у розмірі 272 грн. 48 коп., та 3 % річних в розмірі 303 грн. 55 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги твердження та посилання відповідача, оскільки обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог не знайшли свого підтвердження підчас розгляду справи в суді та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт завдання позивачу збитків та ухилення відповідача від їх відшкодування, чим права позивача було порушено, у зв`язку із чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 15 054 грн., суми інфляційних нарахувань у розмірі 272 грн. 48 коп., та 3 % річних в розмірі 303 грн. 55 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 625, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 265, 268, ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36, прим.1-9, групи приміщень №51Б, 6 поверх, літ Д) суму збитків у розмірі 15 054 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 272 грн. 48 коп., 3 % річних в розмірі 303 грн. 55 коп., та судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА