Справа № 473/3412/21
РІШЕННЯ

іменем України

"19" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначення частки в нерухомому майні, що є у спільній сумісній власності

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021 року позивач ОСОБА_1 , яка зазначає, що вона разом з третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів Вознесенської міської ради (далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач 2) про встановлення факту належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю виданого 20.05.1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №124 від 20.04.1993 року, де його прізвище вказано « ОСОБА_5 »; визначення частки в нерухомому майні земельній ділянці площею 0,0894 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що є у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є співвласниками відповідно 61/100 та 39/100 часток належного їм на праві власності житлового будинку по АДРЕСА_1 розташованого на вказаній земельній ділянці, що перебуває у їх власності і частки в якій не визначені відповідно до розміру їх часток в спільній частковій власності на житловий будинок.

Крім того, у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 124 від 20 квітня 1993 року прізвище співвласника зазначено ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що вона бажає оформити спадщину на нерухоме майно, але нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом через не визначення часток у земельній ділянці, що перебуває у спільній власності співвласників житлового будинку, в адміністративному порядку усунути розбіжність у написанні прізвища власника земельної ділянки в указаному правовстановлюючому документі не має можливості: в державному акті на право приватної власності на землею взагалі не допускається внесення виправлення помилки, позивач просила позов задовольнити, визнавши частку у цьому виді власності, яка є пропорційною розміру часток в спільній частковій власності на житловий будинок.

В судове засідання позивач не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, суду надав відзив на позовну заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 - в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про відсутність заперечень проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю виданого 20.05.1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №124 від 20.04.1993 року, де його прізвище вказано « ОСОБА_5 » підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи:

-Копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого українською мовою;

-Копією свідоцтва про одруження виданого російською мовою, де прізвище спадкодавця зазначено цією мовою « ОСОБА_5 »;

-Копією свідоцтва про народження позивача виданого російською мовою, де її прізвище та прізвища батьків зазначено цією мовою « ОСОБА_5 ».

Ім`я та по батькові спадкодавця збігається в усіх документах, різниця лише в написанні прізвища « ОСОБА_5 » і « ОСОБА_6 ».

Обставини справи вказують, що відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ, імен, виникають через неврахування їх походження, під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою.

Зокрема, під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування літер/знаків ь/ в основах. В документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження позивача, Державний акт на право приватної власності на землю) та ОСОБА_6 (свідоцтво про народження спадкодавця), попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе оформитися у спадкових правах.

З Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №124 від 20.04.1993 року слідує, що земельна ділянка площею 0,0894 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 батько позивача ОСОБА_1 та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 і відкрилася спадщина у вигляді 61/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та вказаної земельної ділянки.

Спадкодавець ОСОБА_4 є власником на підставі договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого 25.08.1962 року нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори та акту про закінчення будівництва від 27.04.1964 року 61/100 часток в житловому будинку АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.2 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом (ч.3 ст. 89 ЗК України). Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч.4 ст. 89 ЗК України).

У відповідності з п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при визначенні частки спільної земельної ділянки, право на користування якою мають особи, слід виходити з розміру їх часток у будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної сумісної власності.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю виданого 20.05.1993 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №124 від 20.04.1993 року, де його прізвище вказано « ОСОБА_5 ».

Визначити за ОСОБА_4 - 61/100 часток в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0894 га, яка надана йому та ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №124 від 20.04.1993 року.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 30 днів після проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська