Справа № 144/1696/17
Провадження № 2/144/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідно до Рішення 6 сесії 4 скликання Теплицької селищної ради Вінницької області №113 від 26 грудня 2002 року, йому була надана земельна ділянка, кадастровий номер :04:001:0738, розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0027 га, цільове призначення якої - для будівництва індивідуальних гаражів. 19.07.2015 року відділом містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Теплицької райдержадміністрації йому було видано будівельний паспорт на будівництво гаража. Під час проведення будівельних робіт були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні, протипожежні та екологічні норми. Також зазначив, що з початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованого гаража не надходило, тобто ним не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного гаража. 07 грудня 2017 року був виготовлений Технічний паспорт на гараж, згідно з яким загальна площа побудованого гаража та господарської будівлі 26,4 кв. м., вартість вказаного гаража та господарської будівлі становить 40354 грн. З отриманим технічним паспортом позивач звернувся до Теплицької районної державної адміністрації з вимогою оформлення права власності. Однак, йому було повідомлено відмовлено у державні реєстрації прав та обтяжень, з підстав, що подані ним документи не відповідають встановленим вимогам. Самочинно збудований ОСОБА_1 гараж та господарська будівля виконані без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці яка була для цього відведена.

Зазначає, що він як власник має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд та право вчиняти будь які дії щодо цього майна, які не суперечать закону. У зв`язку з цим позивач звернувся в суд з позовом до Теплицької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Сторони в судове засідання не з`явились хоча повідомлялись належним чином.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 13 та 89 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на самочинне будівництво, суд виходить з такого.

Згідно з даними технічного паспорту на гараж та господарські будівлі від 07.12.20217, позивачем у 2015 році було побудованого гаража та господарської будівлі площею 26,4 кв. м., вартість вказаного гаража та господарської будівлі становить 40354 грн.

Самочинно збудований ОСОБА_1 гараж виконано без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці яка була для цього відведена.

Згідно правових позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першоюстатті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обє`кта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст.375 ЦК України - передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин та враховуючи те, що самочинна побудова не порушує права інших осіб та при будівництві були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні, протипожежні та екологічні норми, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 375, 376, ЦК України, ст.ст.12,13,206,247,259,279,264,265,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на гараж загальною площею 21,80 кв.м. вартістю 35967 грн., та господарську будівлю площею 4,60 кв. м. вартістю 4387 грн., розташованій на належній, ОСОБА_1 земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0738, розташованій по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя