Ухвала

12 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 357/9385/20

провадження № 61-16093ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Малиневським Павлом Петровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» про захист прав споживачів шляхом стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» про захист прав споживачів шляхом стягнення неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 12 згідно умов якого, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо організації будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 , здати об`єкт в експлуатацію до 31 березня 2018 року та передати позивачу квартиру номер АДРЕСА_2 , а також всі документи необхідні для реєстрації права власності на вказану квартиру за позивачем. Останній в свою чергу, взяв на себе зобов`язання не пізніше 09 листопада 2017 року сплатити на користь відповідача грошові кошти у сумі 480 165 грн за будівництво вищевказаної квартири. Так, 09 листопада 2017 року позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 480 165 грн, а 31 липня 2020 року здійснив доплату за 1,45 кв.м різниці між фактичною та проектною площею квартири на суму 17 255 грн. Позивач зазначає, що будинок АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію лиши 02 липня 2020 року, тобто з порушенням терміну введення будинку в експлуатацію зазначеного в договорі, а приміщення і документи необхідні для реєстрації права власності на нього відповідачем так і не було передано позивачу. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь неустойку (пені) у розмірі 240 082,50 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення виконання роботи в сумі 240 082,50 грн. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» в дохід держави судовий збір у сумі 2 270 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, наступного змісту: «Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) неустойку за у сумі 14 404 грн. 95 коп. Компенсувати Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» () за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 1 261 грн. 20 коп.».

30 вересня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у вказаній справі є захист прав споживачів шляхом стягнення неустойки у розмірі 240 082,50 грн, а тому, враховуючи, що ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн * 250 = 567 500 грн), Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Малиневським Павлом Петровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Опера 2» про захист прав споживачів шляхом стягнення неустойки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов