ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 жовтня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1912/21

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1225/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді Бобрової І.О.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

місце постановлення рішення судом першої інстанції - м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 23.06.2021,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідачки у рахунок відшкодування майнової шкоди 19710,80 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн, що завдана внаслідок залиттям квартири, та понесені судові витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . 02.10.2020 в зазначеній квартирі сталося залиття стін та стелі з вини мешканців квартири 22 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище. Актом, що складений комісією дільниці з обслуговування житлового фонду №3 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 03.10.2020, встановлено, що на кухні в кутах стіни суміжної з вулицею та стелею дві вологі жовто-сірі плями розміром 0.3мх0.6м та 0.2мх1м, в ванній кімнаті в куті стіни суміжного з кухнею та стелею навколо решітки вентиляційного каналу спостерігаються сухі сірі плями розміром 1.2мх1м; протікання трубопроводів ХВП та ХВВ не виявлено. Даним актом встановлено, що причиною залиття є необережність мешканців квартири 22 .

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 22.01.2021 № 01-21, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для відновлення після залиття приміщення квартири АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи складає 15208,00 грн.

У добровільному порядку відповідачка категорично відмовляється відшкодувати завдану майнову шкоду.

Також позивачка зазначає, що відповідачка систематично заливає її квартиру, це триває вже більше трьох років.

Позивачка зверталась із скаргами до КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, Чернігівського ВП, Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області по факту порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків, а саме: «утримання відповідачем 8 котів, які справляють свої потреби в квартирі, наявності постійного смороду в її квартирі та неодноразових затоплень квартири позивачки, в якій стеля кухні та у ванній кімнаті постійно мокра, від смороду позивачка задихається, оскільки має хронічне алергічне захворювання дихальних шляхів». Дані акти правопорушень відповідачки підтверджуються складанням адміністративного протоколу за ч.1 ст.154 КУпАП від 28.02.2019, від 14.01.2021, рішенням адміністративної комісії при виконкому Чернігівської міської ради від 16.12.2020. Проте відповідачка не реагує на адміністративну відповідальність, не вживає заходів щодо належного користування житловим приміщенням, дотримання Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Крім того, під час підготовки позовної заяви, знову відбулося залиття квартири позивачки, про що складено відповідний акт про залиття від 17.02.2021, причиною залиття є необережність мешканців квартири 22 . По даному факту позивачка звернулась до ЧВП ГУНП в Чернігівській області та до виконкому Чернігівської міської ради.

Через зазначені факти та обставини позивачка вже протягом року не має можливості продати свою квартиру, оскільки не знайшлось бажаючих її придбати через сморід, що існує в результаті постійних затоплень, затікання сечі і води.

У зв`язку із пошкодженням майна, втрати його естетичного вигляду, позивач зазнала моральних страждань, її здоров`я погіршилось, існують постійні переживання. Позивач з 2019 року проходить лікування через алергічне захворювання, яке вона набула через стійкий неприємний запах в квартирі, постійну вологість, вона не може нормально дихати, позбавлена нормальних умов проживання. Зазначене підтверджується медичною карткою. Запах сечі, вологи та плісняви є шкідливими для органів дихання. На лікування нею витрачені кошти на придбання ліків в сумі 502,80 грн. Враховуючи зазначене, моральну шкоду позивач оцінила в 20000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19710,80 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1135 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем у судовому засіданні не доведено, що шкоду позивачу завдано не з її вини, а тому суд знайшов підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 15208 грн на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначено висновком експерта та відповідачем не спростовано.

Крім того, медичними документами підтверджено виникнення у позивача алергічних проявів при контакті вдома із запахами від котів. Для усунення алергічних проявів позивач за рекомендацією лікарів у січні та лютому 2021 року придбала ліків на суму 502 грн 80 коп., що було підтверджено копіями відповідних квитанцій. Врахувавши, що алергічні реакції у позивача виникають внаслідок контакту вдома із запахами від життєдіяльності котів, суд визнав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на ліки, які позивач вимушена була придбати.

Також позивачкою доведено наявність моральних страждань, тому врахувавши характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, що пов`язані з пошкодженням її майна, а також, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вирішив, що достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вважаючи вказане рішення суду від 16.06.2021 незаконним, постановленим через невідповідність висновків обставинам справи, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невірне застосування процесуальних норм права, ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати як незаконне та необґрунтоване.

Скаржниця вказує, що 02.10.2020 жодного залиття квартири не відбулося. Тому вести мову про завдання матеріальної та моральної шкоди не є можливим.

Не встановлено наявність алергічного захворювання у позивачки, оскільки коти у відповідачки проживають більше 10 років, жодних підстав, пов`язаних з котами немає, у котів є відповідні лотки та протікання в квартиру на відстань між квартирами неможливе, протягом 10 років жодних зауважень не було. Коти весь цей час не чинили пошкоджень. Нема жодного доказу, що підтверджував би, що алергічні прояви відбулися саме з причини проживання у відповідачки котів.

Свідки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не могли бути допитані в якості свідків, оскільки не проживають в даному будинку.

Висновком експерта № 01-21 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 22.01.2021 не враховано, що залиття квартири відбулося значно раніше, ним не визначено та не з`ясовано, які саме причини послужили підставою матеріальних збитків.

КП «Деснянське» в своєму листі від 11.09.2019 зазначає, що ймовірною причиною появи плям може бути необережність мешканців квартири № 22 , але не стверджує наявність даного факту.

За результатами розгляду адміністративної справи протікання не виявлено.

Також не підтверджена підстава неможливості продати квартиру позивачки по причині відчуття запаху котів.

Скаржниця не погоджується і з стягненням з неї моральної шкоди, вважаючи, що її нема.

Пояснення позивачки та покази її свідків є такими, що прямо суперечать дійсним обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах цивільної справи.

Позивачка ОСОБА_1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим, таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Мотиви відзиву аналогічні доводам позовної заяви. При цьому також зазначає, що свідки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факт того, що перебували в під`їзді будинку та в квартирі позивачки та вважають, що через дії відповідачки позивачка позбавлена нормальних умов проживання; їм відомо, що позивачка вимушена ночувати у подруг, тому що в квартирі не може знаходитись через алергію, запах сечі, вологу та плісняву. Також відповідно до показань свідків судом встановлено, що позивач дійсно проходила лікування та має алергічне захворювання.

Відповідно до пункту 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.08.1992 № 572, скаржниця зобов`язана утримувати майно, що їй належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Також ОСОБА_2 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири. Так, нею не заявлено клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири, не заявлено та не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди.

Звертає увагу на висновок викладений в постанові ВС від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16.

Крім того зазначає, що апелянт ніяк не реагує на адміністративну відповідальність, не вживає заходів щодо належного користування житловим приміщенням, дотримання Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.08.2021 по справі № 750/8156/21 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.154 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмір 85 грн з конфіскацією всіх котів, які знаходяться в кв. АДРЕСА_3 .

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом по справі встановлено наступні обставини та факти.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1993 (а.с. 15 на звороті-16), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.06.2009 (а.с.16 зворот), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 247418307 від 09.03.2021 (а.с.111-112).

В квартирі АДРЕСА_3 , зареєстрована та проживає ОСОБА_2 (а.с.97). Дана квартира знаходиться поверхом вище від квартири позивача.

Актом Комунального підприємства «Деснянське» ЧМР від 02.10.2020, який був складений в присутності відповідача та позивача встановлено, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 було виявлено що на кухні в кутах стіни суміжної з вулицею та стелею дві вологі, жовто-сірі плями розміром 0,3м х 0,6м та 0,2м х 1м, у ванній кімнаті в куті стіни суміжною з кухнею та стелею, навколо решітки вентиляційного каналу спостерігались сухі сірі плями розміром 1,2м х 1м. Протікання трубопроводів ХВП та ХВВ не виявлено. Причиною залиття квартири визначено необережність мешканців у квартирі № 22 . Попереджено мешканців кв. 22 про необхідність дотримання «Правил користування приміщеннями житлових будинків» (а.с. 18 на звороті).

З даним актом про залиття ознайомлена мешканець квартири 22 ОСОБА_2 , в чому і розписалася. Ніяких заперечень або претензій не виявила.

Висновком експерта № 01-21 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 22.01.2021 встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для відновлення після залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи складає 15208 грн (а.с. 13-27).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 03/21 від 18.01.2021 позивач сплатила 4000 грн за проведення будівельно-технічного дослідження та надання висновку експерта (а.с.29).

Розмір майнової шкоди відповідачка не оспорює.

Причини виникнення затоплення експертом не встановлювались з огляду на відсутність поставленого запитання з цього приводу.

Клопотання про призначення відповідної експертизи сторонами не заявлялося.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить

Посилання ОСОБА_2 на недоведеність її вини у заподіянні ОСОБА_1 шкоди внаслідок залиття квартири останньої, є неспроможними, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідачка не довела свою невинуватість.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 вживала заходів для врегулювання спору, намагалась вирішити питання про відшкодування матеріальної шкоди, неодноразово звертаючись до відповідача з приводу залиття її квартири, які тривають вже більше трьох років.

Акт про залиття від 02.10.2020 в силу статті 81 ЦПК України є належним і допустимим доказом, містить причини залиття квартири позивачки і його наслідки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталась зі скаргами до Комунального підприємства «Деснянське», Чернігівської міської ради, Чернігівського відділу поліції, Головного управління національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Держпродспоживчслужби в Чернігівській області по факту порушення правил користування приміщеннями житлових будинків, а саме утримання її сусідкою ОСОБА_2 восьми котів, які справляють свої природні потреби в квартирі відповідача, наявності постійного смороду в її квартирі та неодноразових затоплень, що підтверджується копіями відповідних звернень та відповідями на них (а.с. 34-47).

Згідно копії довідки ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 28.02.2019 у відношенні ОСОБА_2 , яка мешкає по АДРЕСА_3 «за тримання котів складено адміністративний протокол за ст. 154 КУпАП, який для розгляду та прийняття рішення було направлено до адміністративної комісії Деснянської у м. Чернігові ради» (а.с. 45).

Відповідно до копії відповіді від 04.01.2021 адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Чернігівської міської ради прийнято рішення про застосування до ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 38).

12 серпня 2021 року Деснянським районним судом м.Чернігова винесено постанову відносно ОСОБА_2 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.154 ч.2 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн з конфіскацією всіх котів, які знаходяться в кв. АДРЕСА_3 (а.с.171). Зазначена постанова залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року. Вказаною постановою апеляційного суду встановлено, що матеріалами справи в повному обсязі підтверджується, що наявність та неналежне утримання більш ніж 7 котів у квартирі ОСОБА_2 спричинило залиття та пошкодження стелі у квартирі ОСОБА_1 , тобто було завдано матеріальну шкоду потерпілій та шкоду її здоров`ю, про що свідчать медичні довідки, наявні в матеріалах справи, а отже, такі дії ОСОБА_2 утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Вказане вище спростовує доводи апеляційного скарги стосовно не виявлення протікання стелі за результатами розгляду адміністративної справи.

Відповідачка як у судовому засіданні суду першої інстанції, так в апеляційній скарзі підтвердила, що у неї у квартирі на даний час дійсно живуть семеро дорослих котів, на двір вони не ходять.

Таким чином достовірно встановлено, що саме через необережні дії відповідачки сталося залиття квартири позивача ОСОБА_1 . Даний факт стороною відповідача не спростовано.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Посилання скаржниці на те, що експертом не враховано, що залиття відбулося раніше, не визначено та не з`ясовано, які саме причини стали підставою матеріальних збитків, не заслуговує на увагу, оскільки на вирішення експерта ставилося лише питання щодо визначення вартості відновлювального ремонту в квартирі позивачки. Окремо слід зазначити, що у разі незгоди із результатами проведеного дослідження, ОСОБА_2 , як особа яка має заінтересованість у неупередженому розгляді справи, мала право звернутися з клопотанням про призначення додаткової експертизи, однак скаржниця із такими вимогами у спосіб визначений законом не звернулась, доказів на спростування висновків експерта від 22.01.2021 не надала.

Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Беззаперечними є доводи позовної заяви, що залиттям квартири позивачці завдано моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, місцевий суд вірно враховував характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, які, як встановлено тривають вже кілька років, істотність вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідачки.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до записів в медичній картці позивачки, вона проходить лікування в КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» з 2019 року. У неї мається алергічне захворювання, яке супроводжується утрудненням дихання, припухлістю/набряками носа, генералізованими висипами на шкірі передньої поверхні грудної клітини, що супроводжується зудом. Алергічні прояви зберігаються при контакті вдома із запахами від котів (а.с.48-54). Таким чином, медичними документами підтверджується виникнення у позивача алергічних проявів при контакті вдома із запахами від котів. Для усунення алергічних проявів позивачка за рекомендацією лікарів у січні та лютому 2021 року придбала ліків на суму 502,80 грн (а.с. 55).

Враховуючи доведеність моральних страждань через пошкодження майна позивачки, необхідність відновлення стану квартири, а також погіршення стану здоров`я позивачки через контакт вдома із запахами від життєдіяльності котів, врахувавши вимоги розумності і справедливості, місцевий суд обґрунтовано визнав за можливе стягнути з відповідачки 5000 грн на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди та витрат на лікування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

О.Є.Мамонова

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови суду складений 18.10.2021.