Постанова

Іменем України

06 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 669/396/19

провадження № 61-14574св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Фермерське господарство «Артем і Я», Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області, державний реєстратор Яловчук Валерій Васильович,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фермерського господарства «Артем і Я» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року у складі судді Пашкевича Р. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Корніюк А. П., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог позовної заяви

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Артем і Я» (далі - ФГ «Артем і Я»), Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області (далі - Білогірська селищна рада), державного реєстратора Яловчука В. В., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконними та скасування рішення комісії по врегулюванню майнових відносин про виділення майна, акту прийому-передачі майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у жовтні 2018 року вона дізналася про реєстрацію права власності за ФГ «Артем і Я» на майновий комплекс на АДРЕСА_1 .

Підставою для вчинення реєстраційних дій стали: акт прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року, складений відповідно до протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин, та свідоцтво про право власності на майновий пай.

Вважала, що реєстрація права власності на нерухоме майно проведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки право на розпорядження майном мають лише загальні збори співвласників майнових паїв.

Свідоцтво про право власності на майновий пай видане ФГ «Артем і Я» з порушенням закону, оскільки воно ніколи не було членом КСП агрофірми ім. Б. Хмельницького.

До заяви про видачу свідоцтва та реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно не додано жодного документа, який підтверджував би правові підстави набуття у власність майнового паю.

СТОВ «Білогірське» не було правонаступником КСП агрофірма ім. Б. Хмельницького.

Реалізація зазначеного майна призведе до неможливості повернення його у власність співвласників майна КСП агрофірми ім. Б. Хмельницького.

У зв`язку з наведеним просила:

- визнати незаконними і скасувати рішення, прийняте відповідно до протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин, про виділення ФГ «Артем і Я» будівлі столової, конюшні, заправки ПММ, зерносховища, свинарника-маточника, тракторного парку, піднавісу для сільськогосподарських машин, адмінбудинку та акт прийому-передачі цього майна від 25 березня 2014 року;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП від 13 квітня 2018 року серії НОМЕР_2, видане Білогірською селищною радою ФГ «Артем і Я»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40637290 від 16 квітня 2018 року про державну реєстрацію за ФГ «Артем і Я» права власності на майновий комплекс на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203), та запис про реєстрацію права власності від 04 квітня 2018 року № 25725552 за ФГ «Артем і Я» на майновий комплекс у АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано рішення, прийняте відповідно до протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин про виділення ФГ «Артем і Я» будівлі столової села Старики 1981 року побудови, будівлі конюшні села Старики 1967 року побудови, заправки ПМП села Старики 1981 року побудови, будівлі зерносховища села Старики 1970 року побудови, свинарника-маточника села Старики 1976 року побудови, тракторного парку села Старики 1965 року побудови, піднавісу села Старики 1993 року побудови, адмінбудинку села Старики 1964 року побудови, та акт прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року, складений відповідно до протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин.

Скасовано запис про реєстрацію права власності від 04 квітня 2018 року № 25725552 за ФГ «Артем і Я» на майновий комплекс у АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що:

- підставою для державної реєстрації права власності за ФГ «Артем і Я» на спірний майновий комплекс були, зокрема, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2, на якому наявний запис про передачу нерухомого майна згідно з накладною від 25 березня 2014 року № 2 та акту прийому-передачі від 25 березня 2014 року, складеного на підставі протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин, а також акт прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року. На даному свідоцтві про право власності на майновий пай відсутній відтиск печатки підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства та підпис керівника такого підприємства, що не враховано державним реєстратором при проведенні реєстраційних дій, а тому державний реєстратор Білогірської селищної ради Яловчук В. В. не дотримався встановленого законом порядку для державної реєстрації права власності на виділене ФГ «Артем і Я» майно, оскільки реєстраційні дії були проведені на підставі документів, які не відповідають вимогам закону. Крім того, питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, а не рішенням комісії по врегулюванню майнових відносин від 20 березня 2014 року за № 1. Таким чином, оскарженим рішенням комісії по врегулюванню майнових відносин від 20 березня 2014 року за № 1 про виділення в натурі майна ФГ «Артем і Я» порушуються права інших власників пайового фонду, зокрема - ОСОБА_1 , тому це рішення є незаконним та підлягає скасуванню;

- оскільки судом визнаються незаконними та скасовуються рішення комісії по врегулюванню майнових відносин від 20 березня 2014 року за № 1 про виділення майна ФГ «Артем і Я» та акт прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року, скасуванню також підлягає і запис про реєстрацію права власності від 04 квітня 2018 року № 25725552 за ФГ «Артем і Я» на майновий комплекс у АДРЕСА_1 . Таке скасування є похідним від питання задоволення позовних вимог про скасування рішення про виділ майна та акту прийому-передачі майна;

- необґрунтованими є посилання ФГ «Артем і Я» на пропуск позивачкою позовної давності, оскільки 04 квітня 2018 року за ФГ «Артем і Я» було зареєстровано право власності на спірне майно, про що позивачка дізналася у жовтні 2018 року. Враховуючи, що даний позов поданий 08 квітня 2019 року, позовна давність не може вважатися пропущеною;

- не підлягають задоволенню вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40637290 від 16 квітня 2018 року, а саме права власності за ФГ «Артем і Я» на спірне нерухоме майно, проведену державним реєстратором Яловчуком В. В., оскільки рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права;

- позивачка, оспорюючи видані ФГ «Артем і Я» свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3, не вказала, чим порушено її право у зв`язку з видачею таких свідоцтв відповідачу. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів про наявність у неї будь-яких речових прав на майнові паї, що були відчужені попередніми власниками ФГ «Артем і Я», на час видачі Білогірською селищною радою нового свідоцтва відповідачу. Доводи представника позивачки щодо наявності у неї переважного права на придбання майнових паїв КСГП ім. Б. Хмельницького у осіб, які відчужили свої права відповідачу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідні договори купівлі-продажу позивачкою не оспорені та вимоги про переведення прав покупця у її позові не заявлені.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу ФГ «Артем і Я» залишено без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

- суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог про визнання незаконними та скасування рішення про виділення ФГ «Артем і Я» майнового комплексу та акту прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року, а також скасування запису про реєстрацію права власності на цей майновий комплекс за фермерським господарством, оскільки у матеріалах справи відсутні докази проведення загальних зборів співвласників і прийняття ними рішення щодо виділення спірного майна в натурі ФГ «Артем і Я». При цьому свідоцтво про право власності на майновий пай не містить необхідних реквізитів, відтиску печатки підприємства-правонаступника реорганізованого КПС та підпису його керівника;

- ОСОБА_1 є співвласником майна, що входить до пайового фонду колишнього КСП, незалежно від її частки у цьому фонді, тому оскаржувані рішення порушують її право на володіння та розпорядження спільним майном;

- безпідставними є доводи апеляційної скарги про незалучення до участі в справі комісії з врегулювання майнових відносин, оскільки залучення комісії, яка не має статусу юридичної особи, прямо суперечило б статті 48 ЦПК України;

- суд першої інстанції правильно вказав, що позовна давність не пропущена.

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У жовтні 2020 року до Верховного Суду від ФГ «Артем і Я» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій у частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову; стягнути судові витрати із позивача.

У касаційній скарзі представник ФГ «Артем і Я» зазначає, що:

- у порушення статті 43 ЦПК України апеляційний суд направив ФГ «Артем і Я» лише ухвалу про відкриття апеляційного провадження. Таким чином, суд не повідомив його про дату розгляду справи, внаслідок чого воно було позбавлене права брати участь в судовому засіданні по розгляду його апеляційної скарги;

- позивачка визначила відповідачами: 1) ФГ «Артем і Я» - особу, якій рішенням Комісії по врегулюванню майнових відносин було виділено майно, 2) Білогірську селищну раду - уповноважений орган, що видавав відповідачу ФГ «Артем і Я» свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), та 3) державного реєстратора - уповноважену особу, що здійснила реєстрацію права власності відповідача на майно. При цьому саму Комісію по врегулюванню майнових відносин КСП агрофірми ім. Богдана Хмельницького, чиє рішення позивачка оспорювала, в якості відповідача не залучила;

- позивачка обрала неефективний спосіб захисту порушеного права. Позивачка розпорядилася своїм майновим паєм, отримавши протягом 2005-2007 років у натурі майно на загальну суму 3 358,00 грн, що вбачається із запису на зворотній стороні майнового сертифікату. Із заявою про виділення залишку майнового паю на суму 300,00 грн, що складає 0,0098 % пайового фонду, позивачка не зверталася ні до Комісії з врегулювання майнових відносин, ні до правонаступника КСП - СТОВ «Білогірське». Наразі позивачка не позбавлена права звернутись до Комісії з вимогою про виділення в натурі, оскільки частина майна залишається до сьогодні не витребуваною, Комісія роботу не припинила, однак лише Комісія, а не ФГ «Артем і Я», є належним відповідачем щодо вимог про скасування її рішень, оскільки вона веде облік майна до моменту припинення її діяльності загальними зборами колишніх членів КСП;

- позивачка пропустила позовну давність, оскільки вона отримала свій майновий сертифікат ще 16 травня 2001 року та з цього часу вправі була звернутися з вимогою про виділення їй майна в рахунок майнового паю. Протягом 10 років позивачка не реалізувала свої майнові права на отримання залишку паю в натурі.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій у частині задоволених позовних вимог, а тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України оскаржені судові рішення в іншій частині (відмови у задоволенні вимог) касаційному перегляду не підлягають.

У вересні 2021 року ТОВ «Артем і Я» подало письмові пояснення, у яких його представник просить приєднати до матеріалів справи таблицю зі зведеною інформацією щодо судових справ, касаційну скаргу задовольнити.

Рух справи в суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року вказано, що підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що апеляційним судом справу розглянуто за відсутності ФГ «Артем і Я», неповноважним складом суду та прийнято рішення про права та обов`язки Комісії по врегулюванню спорів майнових відносин КСП ім. Богдана Хмельницького (пункти 1, 5, 8 частини першої статті 411 ЦПК України). Також вказує, що висновки апеляційного суду протирічать висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 596/36/17, від 31 жовтня 2018 року у справі № 372/1988/15-ц також апеляційним судом враховано висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 612/579/16-ц за інших фактичних обставин справи.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСГП ім. Б. Хмельницького часткою 3 658,00 грн. Згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 треті особи: ОСОБА_3 має право на пайовий фонд майна КСГП ім. Б. Хмельницького часткою 1 193,00 грн, ОСОБА_4 - 15 486,00 грн; ОСОБА_2 - 1 613,60 грн.

Відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСГП серії НОМЕР_2 Фермерське господарство «Артем і Я» має право на пайовий фонд майна КСГП ім. Б. Хмельницького часткою 73 822,00 грн; серії НОМЕР_3 - 37 978,00 грн.

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120706019 від 16 квітня 2018 року вказано, що на підставі рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Яловчука В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40637290 від 16 квітня 2018 року, зареєстровано за ФГ «Артем і Я» право приватної власності на майновий комплекс у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 203, запис про реєстрацію права власності № 25725552 від 04 квітня 2018 року.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності за ФГ «Артем і Я» на спірне нерухоме майно були, зокрема, акт прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року, складений відповідно до протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин, накладна від 25 березня 2014 року № 2 та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_2, видане ФГ «Артем і Я».

Відповідно до витягу з протоколу від 20 березня 2014 року № 1 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин ФГ «Артем і Я» виділено будівлі столової села Старики 1981 року побудови, будівлі конюшні села Старики 1967 року побудови, заправки ПММ села Старики 1981 року побудови, будівлі зерносховища села Старики 1970 року побудови, свинарника-маточника села Старики 1976 року побудови, тракторного парку села Старики 1965 року побудови, піднавісу села Старики 1993 року побудови, адмінбудинку села Старики 1964 року побудови.

На підставі зазначеного протоколу та накладної від 25 березня 2014 року № 2 спірне нерухоме майно за актом прийому-передачі майна від 25 березня 2014 року було передане ФГ «Артем і Я».

Крім того, з архівної довідки архівного відділу Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04 січня 2018 року № 04-06/03 вбачається, що за архівними документами колгосп ім. Б. Хмельницького смт. Білогір`я рішенням зборів уповноважених від 09 жовтня 1992 року реорганізований у КСГП ім.Б.Хмельницького смт. Білогір`я. 03 березня 1998 року агрофірма ім. Б. Хмельницького реформована у сільськогосподарський виробничий кооператив «Прометей» смт. Білогір`я (рішення зборів членів агрофірми від 03 березня 1998 року № 2). Загальні збори 06 березня 2001 року вирішили реорганізувати кооператив «Прометей» у ТОВ «Білогірське» смт. Білогір`я. Збори засновників товариства 01 липня 2006 року прийняли рішення про припинення юридичної особи.

Відповідно до повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Білогірської районної державної адміністрації Пилипчук Ю. М. від 04 січня 2018 року № 6 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 03 січня 2012 року внесено запис № 8000349 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Білогірське».

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша, друга статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно частин першої, третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У касаційній скарзі ФГ «Артем і Я» зазначає про те, що позивач розпорядилася своїм майновим паєм, отримавши протягом 2005-2007 років у натурі майно на загальну суму 3 358,00 грн, що вбачається із запису на зворотній стороні майнового сертифікату. Під час розгляду справи відповідач наголошував, що права позивача видачею оспорюваних майнових сертифікатів відповідачу не порушені (т. 3, а. с. 36, 72).

У справі, що переглядається, суди встановили, що:

не перевірили доводів відповідача про те, що позивач розпорядилася своїм майновим паєм, отримавши його у натурі;

не врахували, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду;

не встановили які права та інтереси позивача порушені відповідачем.

За таких обставин суди зробили передчасний висновку про незаконність і наявність підстав для скасування прийнятого комісією з врегулювання майнових відносин рішення від 20 березня 2014 року № 1 та акту приймання-передачі майна від 25 березня 2015 року, а також скасування запису про реєстрацію права власності на спірне майно за ФГ «Артем і Я».

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

При цьому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не повідомив ФГ «Артем і Я» про дату, час і місце розгляду справи, що унеможливило безпосередню його участь у судовому засіданні, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи (т. 3, а. с. 79-82). 05 серпня 2020 року представник ФГ «Артем і Я» отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та судову повістку про виклик в судове засідання на 03 вересня 2020 року, в якому ухвалено оскаржену постанову суду апеляційної інстанції.

Суди попередніх інстанцій не врахували наступного.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 303/6418/19 (провадження № 61-16790св20) зазначено, що «неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 зробила висновок, що «[…] позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 753/905/18 (провадження № 61-12528св19) та в багатьох інших постановах Верховного Суду».

У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у позивача виник з ФГ «Артем і Я» щодо майнового комплексу, а тому державний реєстратор Білогірська селищна рада і державний реєстратор Яловчук В. В. є неналежними відповідачами. Проте суди попередніх інстанцій зазначеного не врахували та дійшли помилкового висновку про задоволення вимог, пред`явлених до зазначених осіб, хоча за обставинами цієї справи у задоволенні вимог до державного реєстратора і селищної ради необхідно відмовити через їх пред`явлення до неналежного відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Беручи до уваги необхідність врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постановіВерховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 303/6418/19 (провадження № 61-16790св20),колегія суддів вважає, що:

касаційну скаргу належить задовольнити частково,

рішення та постанову судів попередніх інстанцій у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора Яловчука В. В. та Білогірської селищної ради про скасування запису про реєстрацію права власності - скасувати з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову;

рішення та постанову судів попередніх інстанцій у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «Артем і Я» про визнання незаконними та скасування рішення комісії по врегулюванню майнових відносин про виділення майна, акту прийому-передачі майна та скасування запису про реєстрацію права власності скасувати та передати справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Артем і Я» задовольнити частково.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора Яловчука Валерія Васильовича та Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про скасування запису про реєстрацію права власності скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до державного реєстратора Яловчука Валерія Васильовича та Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про скасування запису про реєстрацію права власності відмовити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Артем і Я», Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування рішення комісії по врегулюванню майнових відносин про виділення майна, акту прийому-передачі майна та скасування запису про реєстрацію права власності скасувати.

Передати справу № 669/396/19 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Артем і Я», Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування рішення комісії по врегулюванню майнових відносин про виділення майна, акту прийому-передачі майна та скасування запису про реєстрацію права власності на новий розгляд до суду першої інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2020 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук