КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В Печерський районний суд міста Києва звернувся Національний банк України (далі - НБУ, позивач, банк) з позовом до ОСОБА_1 , (далі - відповідач), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором та судового збору.

В підготовчому засіданні, в суді першої інстанції, представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/12542/20, яка перебуває на розгляді у Господарському суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року так як предметом спору в цивільній справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за кредитним договором є стягнення з ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року заборгованості за кредитним договором № 12/09/6 від 04 червня 2014 року, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива».

Предметом розгляду господарської справи № 910/12542/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, що знаходиться в провадженні Господарського суду міста Києва, є розірвання договору поруки №12/09/6/п від 04 червня 2014 року, укладеного між Національним банком України та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №12/09/6 від 04 червня 2014 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Музичук Ю.А. задоволено, провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року, Національний банку України оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням принципів цивільного судочинства, є такою, що порушує права Національного банку України на судовий захист так як для вирішення питання про зупинення провадження у справі, суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у справі, яка розглядається в Печерському районному суді міста Києва виходячи із предмета та підстав позову, що розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факт укладання та дії цього договору включно до моменту його розірвання так як з моменту розірвання договору поруки у поручителя залишається обов`язок повернути Національному банку України заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі призводить до затягування строків розгляду справи і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року, який надійшов до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Чугунова М.В. зазначено, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі є законними та обґрунтованими, що справа за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення боргу за кредитним договором не може бути розглянута Печерським районним судом міста Києва до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/12542/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року і набранням рішенням по вказаній господарській справі законної сили оскільки рішення Господарського суду міста Києва матиме суттєве преюдиційне значення, так як розірвання договору поруки матиме наслідком припинення зобов`язання та виключатиме стягнення коштів за спірним договором, тому просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами п. 6 ч. І ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року зазначено, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обгрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27 лютого 2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07 листопада 2018 року.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, Печерський районний суд міста Києва, задовольняючи заяву про зупинення провадження у справі, виходив з об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком Печерського районного суду міста Києва, так як він є не обґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В підготовчому засіданні, в суді першої інстанції, представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/12542/20, яка перебуває на розгляді у Господарському суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року.

Предметом розгляду господарської справи № 910/12542/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, що знаходиться в провадженні Господарського суду міста Києва, є розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року, укладеного між Національним банком України та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 12/09/6 від 04 червня 2014 року.

Ухвалою від 25 серпня 2020 року, Господарським судом міста Києва у справі було відкрито провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Відповідно до приписів чинного законодавства України, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду одної справи до прийняття рішення в іншій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судове рішення, яким вирішується питання про обов`язковість зупинення провадження у справі, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, має містити обґрунтовані мотиви стосовно наявності конкретних обставин, що унеможливлюють прийняття судом відповідного рішення з оцінкою вже наявних доказів і обставини справи. При цьому, посилання на існування іншої справи, загальні висновки та припущення про те, що обставини, які будуть установлені, можуть бути суттєвими під час розгляду справи, провадження в якій зупиняється, не є достатніми та належними умовами для зупинення провадженні у справі. Зупиняючи провадження у справі, суд повинен встановити, що виконання завдання цивільного судочинства (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у кожній конкретній справі від порушень їх прав потребує окремого підходу для вирішення цих питань.

Таким чином, наявність у Господарському суді міста Києва цивільної справи № 910/12542/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року на думку колегії суддів, не є підставою, за якою провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. У зв`язку з чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.

Крім того, Печерський районний суд міста Києва в оскаржуваній ухвалі не зазначає, яким чином може вплинути цивільна справа № 910/12542/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки № 12/09/6/п від 04 червня 2014 року на розгляд справи за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку суд першої інстанції не був позбавлений можливості встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі на підставі зібраних по справі доказів, невірно оцінив зв`язок декількох спорів, та безпідставно зупинив провадження у справі, яка розглядається у Печерському районному суді міста Києва до вирішення іншої справи, яка знаходиться в провадженні Господарського суду міста Києва, розгляд яких не впливає на вирішення позовних вимог Національного банку України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Також, з матеріалів цивільної справи за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що Національний банк України звернувся до Печерського районного суду міста Києва з вищевказаною позовною заявою у квітні 2017 року. Однак, до цього часу справа не розглядається по суті. Вказані обставини грубо порушують право особи на справедливий суд, а також на своєчасний розгляд її справи.

Положеннями ст. 379 ЦПК України передбачено,що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а зупинення провадження лише має наслідком затягування розгляду справи та порушення розумних строків для вирішення виниклого спору. А тому ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П.Коцюрба

Судді: І.М.Білич

Т.А.Слюсар