Справа № 698/634/21
Провадження № 2/698/329/21
УХВАЛА

12 жовтня 2021 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із вищевказаним позовом.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

У відповідності до норм цивільно-процесуального законодавства позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, при подачі даної позовної заяви до суду, позивачем не було сплачено судовий збір за вирішення судом позовної вимоги.

В позовній заяві зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", оскільки звертається до суду із заявою щодо захисту прав та інтересів малолітньої дитини.

Так, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

При цьому, слід зазначити, що ч. 5 ст. 175 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу слід зауважити, що відповідні норми необхідно враховувати в системному зв`язку із ст. 56 ЦПК України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини, як заявником зазначено в поданій заяві, ОСОБА_1 не діє як фізична особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України.

Представництво інтересів іншої особи у суді не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах малолітньої (неповнолітньої) дитини, від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, підстави для яких для звільнення від сплати судового збору встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз вказаної норми дає підстави дійти висновку, що Закон не відносить малолітніх (неповнолітніх) дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Такий правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 в справі №640/109/19, ухвалі Верховного Суду від 15.01.2018 в справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 в справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 в справі №754/16008/17.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у відповідних судових рішеннях Верховного Суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати до суду оригінал відповідної квитанції про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 1032,00 грн.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Викладені недоліки усунути протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Баранов