Номер провадження: 22-ц/813/9408/21
Номер справи місцевого суду: 518/354/21
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

23.03.2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову 45 646,71 грн.), мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2016 року ОСОБА_1 було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 31 000 грн.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

В свою чергу, відповідач своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не надавала. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2021 року має заборгованість 45 646,71 грн., з яких:

- 40 173,11 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 5473,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 01.06.2021 року у задоволенні позову було відмовлено (а.с. 104-105).

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 01.06.2021 року, та постановлення нового, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 18.10.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.10.2021 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 19.07.2021 року (а.с.132-133), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, належним чином отримав представник АТ КБ «ПриватБанк», що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с. 134-136).

Відповідачка ОСОБА_1 не отримала від суду апеляційної інстанції поштової кореспонденції, оскільки за місцем свого проживання відсутня і не повідомила суд про свої нове місце проживання, як того вимагає ч. 1 ст. 131 ЦПК України (а.с.134, 137-140).

У зв`язку з викладеними обставинами, а також враховуючи що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Крім того, з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Слід зазначити, що суддя колегії суддів Цюра Т.В. в період з 05 по 24 серпня 2021 року та з 29 серпня по 17 вересня 2021 року, а також доповідач по даній справі суддя Сегеда С.М. в період з 11 жовтня по 13 жовтня 2021 року перебували у відпустці.

З урахуванням святкових і вихідних днів та після проведення підготовчих дій, розгляд справи відбувся 18.10.2021 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачу позивачем надано кредитну картку та кредит.

Однак апеляційний суд не може погодитися з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2016 року ОСОБА_1 було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2021 року має заборгованість 45 646,71 грн., з яких:

- 40 173,11 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 5 473,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що на час звернення позивача до суду відповідач продовжував ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 45 646,71 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 2270 грн.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

На підставі вище викладеного вбачається, що позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

Крім того, в Анкеті-заяві позичальника від 13.07.2016 року процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Більше того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду розрахунок заборгованості (а.с. 6-10), довідку про зміну умов кредитування (а.с. 11-12), копію Анкети-заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.07.2016 року (а.с. 13), копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 14-50), виписку за договором б/н станом на 02.03.2021 року (а.с. 59-70),

Колегія суддів, вважає, що Умови та правила надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Крім цього, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13.07.2016) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (23.03.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З підстав викладеного, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 5473,60 грн., є необґрунтованими.

Колегія суддів також зазначає, що визначення відповідачів, предмету спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

В даному випадку, позов було пред`явлено до ОСОБА_1 , у зв`язку із неналежним виконанням нею умов кредитного договору в частині не своєчасного погашення заборгованості за договором.

Відповідно до картки платника податків, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платників податку з Державного реєстру фізичних осіб платників податку НОМЕР_1 .

Зміна прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , не позбавляє відповідача, визначеного позивачем, відповідати по зобов`язанням кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_5 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - це одна і та ж людина.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, від відповідачки ОСОБА_1 07.04.2021 року до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просила розглядати справу в «звичайному» провадженні з викликом сторін, так як вона не згодна с сумою позову (а.с.85).

Тобто, відповідачка не заперечує факт укладання нею кредитного договору та отримання нею кредитних коштів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення зОСОБА_1 тіла кредиту і прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», задовольнити частково, на суму 40173,11 грн., що складає 88 % від заявлених повних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню лише на 88%, то з відповідача зОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»,слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1997,6 грн. (2270 грн. х 88 %), та сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 2996,40 грн. (3405 грн. х 88%).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк",слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 4994 грн. (1997,6 грн. + 2996,40 грн.), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 тіла кредиту, скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити чатково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ: 14360570, заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 13.07.2016 року, у розмірі 40173,11 грн. (сорок тисяч сто сімдесят три гривні 11 копійок).

В решті рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» код ЄДРПОУ: 14360570, витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду з позовом і за подання апеляційної скарги у загальній сумі 4994 грн. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра