Справа № 278/1656/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Франчука В. С., розглянувши заяву адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивує наступним.

24.07.2019 року близько 18:10 год, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем DAF 85 CF, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в с. Висока Піч, Житомирський район, на перехресті при здійсненні маневру, а саме: повороту ліворуч із вул. Полупанова на вул. Іванова, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер в Житомирській обласній клінічній лікарні.

До дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 фактично утримував свою непрацездатну матір - ОСОБА_1 , яка досягла пенсійного віку, встановленого законом.

ОСОБА_2 забезпечував сім`ю харчовими продуктами, побутовими товарами, сплачував платежі за комунальні послуги. ОСОБА_2 купував лікарські препарати та оплачував медичні обстеження, адже розмір пенсії, належний ОСОБА_1 , був надто малим для забезпечення достатнього життєвого рівня, передбаченого статтями 46 та 48 Конституції України.

Зазначена матеріальна допомога була для заявника постійним і основним джерелом існування. Матеріальна допомога була не одноразовою, а надавалася систематично, з дати виходу ОСОБА_1 на пенсію, після чого її син взяв на себе обов`язок щодо утримання матері.

ОСОБА_2 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з чим заявник має право відповідно до ст.1200 Цивільного кодексу України на отримання страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника. Проте, факт перебування на утриманні заявник не може довести, а відтак - не може отримати страхове відшкодування. Дана обставина стала підставою для звернення до суду.

23.07.2021 року від представника заінтересованої особи надійшли письмові пояснення (а.с. 41-44), в яких зазначає, що за страховим випадком, який стався 24.07.2019 року, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1123794 від 03.05.2019 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 18.02.2020 року було прийнято рішення про виплату на рахунок ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс», яке діє в інтересах ОСОБА_1 , страхового відшкодування в розмірі 50076,00 грн, та затверджено страховий акт № 33639/20.

Розрахунок страхового відшкодування проводився у відповідності до положень п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

18.02.2020 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було перераховано на реквізити, вказані ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс» в заяві, отриманій страховиком 27.08.2019 року, страхове відшкодування у розмірі 50076,00 грн.

При цьому, щодо страхової виплати на утримання ОСОБА_1 , матері потерпілої особи, не було надано страховику документального підтвердження з компетентних органів щодо наявності права у ОСОБА_1 на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника.

ОСОБА_1 є пенсіонером відповідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 .

Відповідно запису в трудовій книзі ОСОБА_2 10.07.2018 року його було звільнено з займаної посади. Отже, ОСОБА_2 на дату настання ДТП вже був безробітним більше року, та не міг утримувати матір, оскільки не отримував заробітної плати.

В зв`язку з вищевикладеним заінтересована особа вважає, що в задоволенні заяви про встановлення факту утримання слід відмовити.

Представником заявника 27.07.2021 року подано заперечення на пояснення заінтересованої особи (а.с. 50-51). Зазначає,ю що станом на момент ДТП ОСОБА_2 дійсно не був офіційно працевлаштований, проте займався підробітком та мав мінливий дохід, а тому надати підтвердження того, що загиблий працював саме офіційно не виявилось можливим, про що повідомлено заінтересовану особу.

В той час заявником надавалась копія трудової книжки загиблого, з даних якої вбачається, що до дати звільнення з останнього місця праці, а саме - ДП «Житомирське лісове господарство», загиблий мав безперервний стаж роботи, а тому забезпечував належний рівень проживання як собі, так і своїй старенькій матері та відповідно мав певні фінансові збереження.

ОСОБА_1 є непрацездатною у зв`язку із досягненням пенсійного віку; до дня смерті сина, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник дійсно перебувала на його повному матеріальному утриманні, адже доходи сина значно перевищували доходи заявника.

Самостійний дохід заявника у виді пенсії за віком на дату ДТП був мізерним, адже мінімальний прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність на дату ДТП становив лише 1564,00 грн; вважає, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 37. 39). Причини неявки суду не відомі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що син був зареєстрований у ОСОБА_6 ; все життя проживав з матір`ю, доглядавав за нею та забезпечував її, купував їй медикаменти. Мав неофіційні підробітки (працював на кар`єрі, збирав ягоди у лісі), оскільки ніхто не хотів офіційно його оформляти.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показах підтвердила факт утримання сином заявниці. Вказала, що ОСОБА_2 останнім часом неофіційно працював у лісі, був оформлений на лісозаводі у свій час; доглядав повністю за матір`ю, купував їй медикаменти, бо вона раніше перенесла мікроінсульт. ОСОБА_2 з нею проживав все життя і прописаний був за місцем проживання матері.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, крім іншого, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Про те, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_2 , стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Згідно довідки виданої Високопічською сільською радою Житомирського району Житомирської області № 526 від 06.08.2019 року ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), яка перебувала на його утриманні (а.с. 11).

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 (а.с. 6).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у ДП «Житомирське лісове господарство»; 10.07.2018 року його було звільнено з займаної посади за власним бажанням (а.с. 12-13).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті сина ОСОБА_2 була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходу не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм сином на момент його смерті.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Встановлення юридичного факту потрібно заявнику з метою звернення до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» для отримання виплати відшкодування на утримання у зв`язку з втратою годувальника, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено відповідними письмовими доказами, під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявник перебувала на його повному утриманні, спільно проживала з ним однією сім`єю за однією адресою, і його доходи, були для неї постійним і основним джерелом засобів існування. Тому є підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення кладено та підписано 13.10.2021 року.

Суддя О. М. Дубовік