ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 707/214/20
Провадження № 22-ц/821/1692/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Єльцова В. О., Нерушак Л. В.,

секретаря - Захарченко А. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заволокіна Олексія Олексійовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року у справі за поданням начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Романенка Романа Павловича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , у складі головуючої судді Миколаєнко Т. А.,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року начальник Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Романенко Р. П. звернувся в суд із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивовано тим, що у відділі ДВС відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 65081582 з примусового виконання виконавчого листа № 707/214/20 від 10.03.2021, яким зобов`язано ОСОБА_1 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

08 квітня 2021 року на адресу відділу надійшла заява Черкаської обласної прокуратури від 07.04.2021 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 707/214/20 від 10.03.2021.

09 квітня 2021 року державним виконавцем на підставі того, що виконавчий документ та заява відповідають вимогам передбаченим законом відкрито виконавче провадження № 65081582, копії якої боржнику направлено для відома.

09 квітня 2021 року, у зв`язку з початком примусового виконання виконавчого провадження № 65081582, державним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 110,44 грн.

Також 09 квітня 2021 року державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 12 000 грн.

Крім того, 09 квітня 2021 року державним виконавцем було направлено вимогу державного виконавця боржнику ОСОБА_1 за Вих. 9549 з вимогою виконати рішення суду у строк передбачений законом.

18 травня 2021 на адресу відділу надійшли листи від Черкаської міської ради від 07.05.2021 за Вих. № 8716-01-21 та від 29.06.2021 за Вих. № 11297-01-21, якими повідомили, що ОСОБА_1 , не передавав будинок (ключі) відпочинку з навісом U-1, u1, за адресою: АДРЕСА_1 . Також стягувач додатково повідомив, що жодної заяви ОСОБА_1 щодо вирішення питання по виконанню рішення суду по справі № 707/214/20 не надходило.

На підставі зазначених листів 18.05.2021 та 30.06.2021 державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірах 1 700 грн та 3 400 грн, відповідно.

Зазначає, що державним виконавцем встановлено, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, тому начальник Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Романенко Роман просив вирішити питання про примусове проникнення (входження) до будинку відпочинку U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання виконавчого листа № 707/214/20 від 10.03.2021 Черкаського районного суду Черкаської області та передачі будинку відпочинку U-1, u1, стягувачу Черкаській міській раді, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вищезазначеного виконавчого документа.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння задоволено.

Надано дозвіл головному державному виконавцю Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворському О. М. на примусове проникнення (входження) до будинку відпочинку з навісом U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання виконавчого листа № 707/214/20 від 10.03.2021 та передачі будинку відпочинку з навісом U-1, u1 стягувачу Черкаській міській раді.

Ухвала мотивована тим, що ухилення боржника від виконання зобов`язань тягне за собою порушенням прав та інтересів стягнувача і робить неможливим виконання виконавчого листа.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що потрапити в будинок відпочинку з навісом U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, без примусового проникнення до нього, не виявляється можливим, а відтак, є неможливим і подальше виконання рішення суду.

Вважаючи, що висновки викладені в ухвалі Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Заволокін О. О. оскаржив її в апеляційному порядку.

Просив суд скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким подання про надання дозволу головному державному виконавцю Черкаського районного ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Яворському О. М. на примусове проникнення (входження) до будинку відпочинку з навісом U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання виконавчого листа № 707/214/20, виданого Черкаським районним судом Черкаської області 10.03.2021, та передачі будинку відпочинку з навісом U-1, u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу мотивувало тим, що посилання державного виконавця на неможливість увійти до помешкання боржника не супроводжується доказами, що йому в цьому відмовлено або існування інших перешкод.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що державним виконавцем було належним чином повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження, а також докази намагання потрапити до вказаного приміщення. Крім того, подання розглянуте без участі державного чи приватного виконавця.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, примусового проникнення до житла.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд даної справи проводиться з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бєлікова А. В., переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає приведеним вимогам закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 березня 2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/214/20 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку з навісом U-1, u 1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

09 квітня 2021 року головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Яворським О. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65081582, яка рекомендованим листом направлена 09.04.2021 ОСОБА_1 на адресу зазначену у виконавчому листі, а саме АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09 квітня 2021 року, у зв`язку з початком примусового виконання виконавчого провадження № 65081582, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника ОСОБА_1 на суму 110,44 грн (а.с. 9).

Також 09 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 12 000 грн (а.с. 10).

Крім того, 09 квітня 2021 року, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем направлено боржнику вимогу за № 9549 про повернення Черкаській міській раді будинку відпочинку з навісом U-1,u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 10 робочих днів (а.с. 11).

18 травня 2021 року та 29 червня 2021 року на адресу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли листи від Черкаської міської ради № 5716-01-21 від 07 травня 2021 року та № 11297-01-21 від 16 червня 2021 року, якими стягувач повідомив державну виконавчу службу про те, що Черкаській міській раді гр. ОСОБА_1 не передавався будинок відпочинку з навісом U-1, u 1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а також не був наданий доступ до вказаного нерухомого майна і ключі від нього. Жодної заяви від ОСОБА_1 щодо вирішення питання по виконанню рішення суду по справі № 707/214/20 до стягувача не надходило (а. с. 13, 16).

18 травня 2021 року та 30 червня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірах 1 700 грн та 3 400 грн, відповідно (а.с. 15, 17).

30.06.2021 начальником Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено повідомлення до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з приводу вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду (а.с. 20-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На продовження і розвиток цієї конституційної норми ЦПК України містить положення про обов`язковість судових рішень. Так, відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщення і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Зокрема, частинами 2 та 3 вказаної статті визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року під час розгляду справи № 757/41727/19-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про набрання сили рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 по цивільній справі № 707/214/20, яким вирішено повернути ним спірне майно Черкаській міській раді, як власнику, адже він оскаржував його в апеляційному порядку і постановою Черкаського апеляційного суду від 23.02.2021 воно залишене без змін, що підтверджується даними з ЄДРСР.

09 квітня 2021 року, на адресу зазначену у виконавчому листі, ОСОБА_1 надсилалась рекомендованим листом постанова про відкриття виконавчого провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення. Факт не отримання боржником або не своєчасне отримання боржником, направлених приватним виконавцем процесуальних документів, не свідчить про неповідомлення боржника про початок примусового виконання рішення.

Після повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення, державний виконавець вчинив низку дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, зокрема направляв йому вимогу про виконання рішення суду, накладав штрафи, складав повідомлення про притягнення його до відповідальності за невиконання рішення суду, тощо.

Постанови про накладення штрафу також були надіслані ОСОБА_1 на вказану у виконавчому листі адресу.

Проте, ОСОБА_1 не виконував в добровільному порядку рішення суду, не виконував вимогу державного виконавця, не з`являвся до державного виконавця та не вчинив жодних інших дій щодо виконання рішення суду, тому начальником відділу ДВС було направлено повідомлення до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з приводу вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду.

Оскільки вчинені дії державного виконавця, направлені на виконання судового рішення, були неефективними, 05 липня 2021 року він звернувся в суд із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, а саме будинку відпочинку з навісом U-1,u1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його передачі власнику Черкаській міській раді.

Як зазначено у ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз норм матеріального права та встановлених по справі обставин дає підстави зробити висновок, що державний виконавець виконував свої обов`язки відповідно до закону та в межах своїх повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем надано належні і допустимі докази про те, що ним виконано свої обов`язки відповідно до закону та в межах своїх повноважень, направлені на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 по цивільній справі № 707/214/20, а боржником не вчинено належних дій для виконання вказаного рішення суду протягом тривалого часу, натомість не допущено приватного виконавця для вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням, а тому у суду наявні законні та обґрунтовані підстави для надання дозволу для примусового проникнення до житла боржника.

Щодо відсутності державного виконавця в судовому засіданні, слід зазначити, що від останнього 06.07.2021 до суду подана заява про розгляд подання без його участі та заначено, що він підтримує подання та просив його задовольнити. Суд першої інстанції в сувою чергу дійшов висновку про наявність достатньої кількості доказів, що вказують на ухилення боржника від виконання рішення суду, тому прийняв рішення про можливість розгляду подання без участі державного виконавця та дослідження матеріалів виконавчого провадження, з чим погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заволокіна Олексія Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов

Л. В. Нерушак