КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/120/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6695/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

05 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання зобов`язання за кредитним договором, договору іпотеки припиненими, стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С ТА Н О В И В :

В січні 2018 року позивач звернулась до суду з даним позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк», посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 10.01.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №K3T0GK15005365, зі строком дії до 10.01.2027 року, за умовами якого позивач отримала кредит в розмірі 94 500 дол. США,з метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному договору, між позивачем та відповідчем було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

25.11.2011 рокурішенням Жовтневогорайонного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, яка станом на 10.06.2009 року складала 729 516,25 грн., що еквівалентно 95 862,84 дол. США. Таким чином, реалізувавши своє право на звернення до суду з позовною заявою про дострокове стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк», у відповідності до умов договору, в односторонньому порядку змінило строк виконання основного зобов`язання.

Згідновиписки по рахунку позивача, у період з 14.12.2011 року та по 31.08.2017 року, ОСОБА_2 на рахунок банку внесено 123 163,07 дол. США, що на 27 300,23 дол. США більше, ніж визначена судом заборгованість.

Вважає, що кредитні правовідносини, які виникли на підставі описаного кредитного договору, мають бути визнані припиненими у зв`язку із належним їх виконанням ОСОБА_2 , а відтак необхідно визнати припиненим і договір іпотеки, при цьому знявши з неї заборону за реєстраційним номером №128.

Крім того, сума 27 300,23 дол. США сплачена на рахунок банку за відсутності договірного характеру правовідносин, а тому є надлишковою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Просила визнати припиненим зобов`язання з 23.12.2015 року за кредитним договором №K3T0GK15005365, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , визнання припиненим договору іпотеки квартири від 10.01.2007 року, реєстровий номер №127, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , зняття заборони, реєстровий номер №128, накладеної на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору іпотеки від 10.01.2007 року, що укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих банком коштів в розмірі 27 300,23 дол. США.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання зобов`язання за кредитним договором, договору іпотеки припиненими, стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнитипозовні вимоги у повному обсязівважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, Банк використав своє право на дострокове повернення грошових коштів за кредитним договором, та своїми діями змінив строк виконання основного зобов`язання, після чого кредитодавець втратив право нараховувати будь-які передбачені договором платежі, та кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Відповідно до Виписки по рахунку за період з 10.01.2007 року по 05.10.2017 року ОСОБА_4 , після ухвалення рішення суду від 25.11.2011 року, а саме з 14.12.2011 року та по 31.08.2017 року включно, внесла суму в розмірі 123 163 долар США 07 центів, що значно перевищує суму, встановлену вказаним рішенням від 25.11.2011 року, враховуючи викладене, вважає, що кредитні правовідносини, які виникли на підставі Кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року - є припиненими, в зв`язку з їх належним виконанням ОСОБА_4 .

Зазначає, що належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів пред`явлення вимог відповідно до статті 625 ЦК України за період фактичного невиконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості та наявності у позивача заборгованості за вказаним Кредитним договором відповідачем з першою заявою у справі до суду не надано.

Вказує, що відповідач, відмовляючи в отриманні довідки про відсутність заборгованості, закриття кредиту та зняття обмеження на іпотечне майно, своїми незаконними діями порушує та обмежує право позивача.

22 квітня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ КБ «ПриватБанк» - Хитрової Л.В., в якій представник відповідача просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що сплата ОСОБА_2 123 163,07 дол. США відбувалась не на виконання рішення Жовтневого суду від 25.11.2011 року, а на підставі додаткових угод №1, №2, якими внесено зміни до кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року в частині розміру щомісячних платежів та реструктуризації заборгованості шляхом її зменшення. Таким чином, кредитні зобов`язання не можна визнати припиненими, оскільки вони не виконані в повній мірі позивачем.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.01.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір K3T0GK15005365, зі строком дії до 10.01.2027 року, за умовами якого позивач отримала кредит в розмірі 94 500 дол. США (а.с.6-8).

З метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному договору, між позивачем та відповідчем було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 25.11.2011 року (а.с.9-11) та накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна (а.с.12).

Банк свої збов`язання за вказаним кредитним договором виконав, надавши кридитні кошти ОСОБА_2 , що не оспорюється сторонами по справі, проте ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість.

25.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто заборгованість у розмірі 729 516,25 грн. (а.с.55).

15.11.2011 року між сторонами по справі укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, якою було внесено зміни до договору в частині розміру щомісячних платежів до 1409,21 дол. США та реструктуризації заборгованості шляхом її зменшення (а.с.56), тому, як вбачається з додатку 1 до додаткової угоди №1 та розрахунку заборгованості, саме за цією додатковою угодою №1 позивачем вносились щомісячні платежі з метою погашення боргу за кредитним договором, а не в силу рішення суду, на яке посилається позивач.

02.04.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, якою внесли зміни до договору в частині розміру щомісячних платежів до 1 378,97 дол. США та реструктуризації заборгованості шляхом її зменшення на 9 355,38 дол. США (а.с.62).

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 02.08.2017 року заборгованість ОСОБА_2 становить 101 259,83 дол. США. що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.65-74).

З урахуванням того, що сторони в двосторонньому порядку погодили зміни до кредитного договору вже після ухваленого рішення та виконували зазначені додаткові угоди, та за наявності неповного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір K3T0GK15005365, зі строком дії до 10.01.2027 року, за умовами якого позивач отримала кредит в розмірі 94 500 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному договору, між позивачем та відповідчем було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

25.11.2011 року накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розміріта на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першоюстатті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору, за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ КБ «ПриватБанк»використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповіднодо статті 1048 ЦК України, та штрафних санкцій, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто заборгованість у розмірі 729 516,25 грн.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо рішенням суду заборгованість за кредитним договором стягнута у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що 15.11.2011 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, якою було внесено зміни до договору в частині розміру щомісячних платежів до 1409,21 дол. США та реструктуризації заборгованості шляхом її зменшення (а.с.56), тому, як вбачається з додатку 1 до додаткової угоди №1 та розрахунку заборгованості, саме за цією додатковою угодою №1 позивачем вносились щомісячні платежі з метою погашення боргу за кредитним договором, а не в силу рішення суду, на яке посилається позивач, а після рішення суду сторони 02.04.2015 року уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору №K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, якою внесли зміни до договору в частині розміру щомісячних платежів до 1 378,97 дол. США та реструктуризації заборгованості шляхом її зменшення на 9 355,38 дол. США, зобов`язання за цією угодою не виконані, оскільки банк у 2011 році скористався правом дострокового повернення кредитних коштів, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому, зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати комісію та проценти за кредитним договором.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в період з 14 грудня 2011 року по 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 на погашення заборгованості по кредитному договору № K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року внесено 123163,07 дол. США, що на 27 300,23 дол. США більше, ніж визначена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в примусовому порядку рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року не виконував, з будь-якими вимогами про стягнення з ОСОБА_2 компенсації за належне виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, не звертався.

Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Враховуючи, що на день постановлення рішення ОСОБА_2 повністю сплачена заборгованість, визначена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року, колегія суддів вважає, що вимоги позовної заяви про припинення зобов`язань за кредитним договором № K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк», є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню і вимоги про визнання припиненим договору іпотеки квартири від 10.01.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Івановою Л.М., та зняття заборони, накладеної на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору іпотеки від 10.01.2007 року, що укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , оскільки даний договір було укладено з метою забезпечення виконання кредитного договору № K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відтак, оскільки судом встановлено, що сума коштів, яка була внесена ОСОБА_2 на погашення заборгованості по кредитному договору № K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року на 27 300,23 дол. США більше, ніж визначена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року заборгованість, підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих банком коштів в розмірі 27 300,23 дол. США.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 25549 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року - скасувати, прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №K3T0GK15005365, укладеним між Публічнимакціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 від 10.01.2007 року.

Визнати припиненим Договір Іпотеки квартири укладений між Публічнимакціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 10.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М.

Зняти заборону на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , накладену згідно Договору Іпотеки квартири укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 10.01.2007 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001)на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) 27300, 23 дол. США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001)судовий збір в розмірі 25 549 грн. в дохід держави.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 13 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді