Провадження № 2-о/234/1040/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа- ДП «Донецька залізниця» про встановлення факту припинення трудових відносин,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт припинення трудових відносин із Дебальцевським будівельно- монтажним експлуатаційним управлінням Державного підприємства «Донецька залізниця». В обґрунтування заяви посилається на те що, він у вересні 2000 року був прийнятий на роботу до Дебальцевської дистанції цивільних споруд Донецької залізниці слюсарем 4 розряду. В подальшому, 01.06.2005 року вказане підприємство було перейменоване у Дебальцевське будівельно- монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця». У січні 2015 року у м. Дебальцеве почались активні бойові дії, пов`язані з проведенням АТО на сході України, внаслідок чого робота підприємства була суттєво порушена, і він був вимушений переселитися до м. Краматорська на стати на облік як внутрішньо переміщена особа. Вказує, що через бойові дії, він був позбавлений можливості надати відповідну заяву та пройти процедуру звільнення згідно діючого законодавства. В подальшому йому передали його трудову книжку з підприємства, яке залишилось на окупованій території, проте без відповідного запису про його звільнення. На теперішній час він не має можливості влаштуватися на роботу за місцем проживання у м. Краматорську, через відсутність запису про звільнення з попереднього місця роботи, оскільки Дебальцевське будівельно- монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця» знаходиться на непідконтрольній Україні території, тому у нього відсутня можливість встановити факт припинення трудових відносин в інший спосіб, окрім, як звернутися до суду з метою в подальшому отримати можливість реалізувати своє право на працю. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5 від 21.09.2021 року), останнім місцем, за який йому було сплачено заробітну плату у Дебальцевському будівельно- монтажному експлуатаційному управлінні Державного підприємства «Донецька залізниця» є лютий 2015 року. Таким чином, з 01.03.2015 року трудові відносини між ним та вказаним підприємством були припинені. Тому просить встановити факт припинення трудових відносин з 01.03.2015 року між ним та Дебальцевським будівельно- монтажним експлуатаційним управлінням Державного підприємства «Донецька залізниця», на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року провадження у справі відкрито, в порядку окремого провадження, справа призначена до розгляду на 13.10.2021 року.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та відсутності заявника, вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник ДП «Донецька залізниця» в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окрім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно до ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Так, судом встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у вересні 2000 року був прийнятий на роботу до Дебальцевської дистанції цивільних споруд Донецької залізниці слюсарем 4 розряду.

01.06.2005 року вказане підприємство було перейменоване у Дебальцевське будівельно- монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця».

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5 від 21.09.2021 року), останнім місцем, за який ОСОБА_1 було сплачено заробітну плату у Дебальцевському будівельно- монтажному експлуатаційному управлінні Державного підприємства «Донецька залізниця» є лютий 2015 року.

Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін`юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Відповідно до абз. 2 ч.4ст. 7 Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VІІ від 20.10.2014 року внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними устатті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» м.Дебальцеве Донецької області входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно з вимогами частини 1 статті 38 Кодексу Законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Оскільки з наданих до матеріалів справи документів вбачається, що трудові відносини між заявником ОСОБА_1 та Дебальцевським будівельно- монтажним експлуатаційним управлінням Державного підприємства «Донецька залізниця» фактично припинились з 01.03.2015 року, заявник не бажає їх продовжувати, проте немає можливості припинити трудові відносини з підстав, які від нього не залежать, що позбавляє права влаштуватися на інше місце роботи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним встановити факт припинення трудових відносин між заявником та Дебальцевським будівельно- монтажним експлуатаційним управлінням Державного підприємства «Донецька залізниця», на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 58-60, 76-84, 89, 133, 141, 211, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- ДП «Донецька залізниця» про встановлення факту припинення трудових відносин- задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин з 01.03.2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), та Дебальцевським будівельно- монтажним експлуатаційним управлінням Державного підприємства «Донецька залізниця» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема,68), на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г.Костюков