Справа № 456/1432/20
Провадження № 2/456/469/2021
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Нечипір А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження об`єднану цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Марочканича М.О.,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 14 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис №08. За час шлюбу позивачем та відповідачем придбано наступне рухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , однак згідно договору купівлі - продажу від 23.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Васьків Л.М. - дана квартира зареєстрована за відповідачем; причіп SCHMITZ SCB - S3T, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 - днз НОМЕР_2 , придбаний подружжям 03.08.2019 року; причіп SCHMITZ S01, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 - днз НОМЕР_4 , придбаний подружжям 12.09.2017 року; автомобіль VOLVO FН 400 12800, 2006 року випуску сірого кольору, № двигуна - НОМЕР_5 , № шасі - НОМЕР_6 , днз НОМЕР_7 , придбаний подружжям 17.06.2016 року. 09 грудня 2019 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у цивільній справі № 456/1158/19 шлюб між сторонами було розірвано. Угоди про поділ спільного майна подружжя сторони не досягли.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; на 1/2 ідеальну частку автомобіля VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску сірого кольору, № двигуна - НОМЕР_8 , № шасі - НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_7 ; на причіп SCHMITZ S01, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 - державний номерний знак днз НОМЕР_4 та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач 15.09.2020 подав відзив на позовну заяву (а.с.51-56, 130-133), зазначає, що судом безпідставно вжиті заходи забезпечення позову, а саме накладення арешту на Причіп SCHMITZ SCB - S3T, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 - днз. НОМЕР_10 , відносно якого Позивачка не заявляє вимогу про визнання за нею права власності на вказаний причіп, або його частину. Позивачка у позовній заяві стверджує, що за час шлюбу з Відповідачем придбане наступне рухоме майно: Причіп SCHMITZ SCB - S3T, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 - днз НОМЕР_2 , придбаний подружжям 03.08.2019 року; причіп SCHMITZ S01, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 днз НОМЕР_4 , придбаний подружжям 12.09.2017 року; автомобіль VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску сірого кольору, № двигуна - НОМЕР_11 , ішасі - УУ2А8О0АХ6В434073, днз НОМЕР_7 , придбаний подружжям 17.06.2016 року. На підтвердження цієї обставини не надає жодного доказу. Зазначає, що причіп SCHMITZ SCB - S3T, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 - днз НОМЕР_2 , придбаний подружжям 03.08.2019 року. На час придбання бувше подружжя не проживало разом та не вело спільне господарство. Спірний причіп було придбано 31 липня 2019 року про що укладено договір купівлі-продажу № 2019/131/07/31, цей договір укладено з відстроченням платежу, тому він не є спільною власністю подружжя. Відносно вимоги про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску сірого кольору, № двигуна - НОМЕР_8 , № шасі - НОМЕР_9 , днз НОМЕР_7 , та причіп SCHMITZ S01, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 - днз. НОМЕР_4 не заперечують про визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину цих речей. Щодо позовних вимог в частині визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 за позивачкою не заперечує проти задоволення. Враховуючи те, що до позовної заяви не долучено доказів, вважає, що вартість витрат понесених на правову допомогу не є доведеною, та співмірною зі складністю даної справи, тому просить відмовити в стягненні судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені у об`єднаних позовах обставини, суду пояснив, що сторони придбали спірне майно за час шлюбу, тому таке є спільною сумісною власністю. Щодо поділу причіпів, то таких у спільній власності є два, які підлягають поділу по одному кожній із сторін.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 та про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску та причепа SCHMITZ S01, 2013 року випуску покладається на розсуд суду. Щодо визнання права власності на Ѕ частину причепа SCHMITZ SCB - S3T, 2013 року випуску та витрат на правову допомогу просить відмовити повністю, оскільки один із причіпів придбаний відповідачем після припинення спільного проживання.

Заяви, клопотання учасників справи.

Представником позивача подано:

заяву про відкладення розгляду справи (а.с.37, 135, 187, 238).

Відповідачем подано:

клопотання про об`єднання справ (а.с. 46);

письмові пояснення (а.с.58-60, 146-147, 216-218);

клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.136).

Представником відповідача подано:

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.200);

клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.204).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 15.04.2020 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено (а.с.25-26).

16.04.2020, 16.03.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 28, 112).

Ухвалою від 29.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.29-30).

Ухвалою від 31.07.2020 відкладено розгляд справи (а.с.38).

Ухвалою підготовчого засідання від 13.10.2020 цивільну справу №456/1080/20 об`єднано у одне провадження з цивільною справою №456/1432/20 (а.с.63-64).

Ухвалою підготовчого засідання від 13.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.65-66).

Ухвалою від 20.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20-21).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до довідок експерта оцінювача Савицького Д.К. від 24.03.2020 середня ринкова вартість транспортного засобу марки VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску станом на 24.03.2020 становить 13 060 USD або відповідно до курсу НБУ 367 151,00 грн.; середня ринкова вартість напівпричепа SCHMITZ S01, 2013 року випуску станом на 24.03.2020 становить 11 010 USD або відповідно до курсу НБУ 309 520,00 грн; середня ринкова вартість напівпричепа SCHMITZ SСВ-S3Т, 2013 року випуску станом на 24.03.2020 становить 11261 USD або відповідно до курсу НБУ 316 576,00 грн (а.с.11-13, 148).

Відповідно до відповіді начальника територіального сервісного центру №4641 від 13.03.2020 на адвокатський запит Мундяка М.М. вбачається, що власником напівпричепа SCHMITZ SСВ-S3Т, 2013 року випуску, напівпричепа SCHMITZ S01, 2013 року випуску, транспортного засобу марки VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску, транспортного засобу марки RENAULT KANGOO 1390, 2008 року випуску, транспортного засобу марки DAF НОМЕР_12 , 2001 року випуску є ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі 456/1158/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позов задоволено, розірвано шлюб між сторонами (а.с.16).

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Васьків Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №274, а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2015 квартира за номером АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.80-81).

Відповідно до звіту про оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 виготовленого експертом-оцінювачем ОСОБА_5 ринкова вартість квартири становить 835 903, 00грн (а.с.82-107).

Відповідно до акту №2 складеного головою ОСББ «Ду бравського 5» Бойків Р.А. ОСОБА_2 проживає з січня 2019 року в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.219).

Відповідно до Договору купівлі-продажу №2019/131/07/31 від 31.07.2019, додатку №2 до договору та акту приймання-передачі №3182307 від 01.08.2019 ОСОБА_2 придбав вживаний тривісний напівпричіп зі зсувним боковим тентом Schmitz Cargobull SCS 24/L-13.62 EB з відстроченням платежів, вартість напівпричіпа 362 993,42 грн (а.с.220-223).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю між ними домовленості щодо поділу спільного майна подружжя.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, тлумачення даної статті дозволяє зробити висновок, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Частина 3 ст. 61 СК України передбачає, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд враховує роз`яснення, викладені в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якимим вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що квартира за АДРЕСА_1 , автомобіль VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску, напівпричіп SCHMITZ S01, 2013 та напівпричепа SCHMITZ SСВ-S3Т, 2013 року випуску, придбані сторонами за час шлюбу. Право власності на це майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Покликання сторони відповідача на те, що напівпричепа SCHMITZ SСВ-S3Т, 2013 року випуску придбаний в час коли сторони спільно не проживали, тому не є майном спільної сумісної власності, суд вважає безпідставним, оскільки такий куплений під час перебування в шлюбі, а спільне не проживання не свідчить про купівлю вказаного майна за особисті кошти. Крім цього стороною відповідача не надано суду жодного доказу того, що це майно є його особистою власністю.

Таким чином, враховуючи, що у спільній сумісній власності сторін перебуває 2 (два) напівпричепа, тому право власності на напівпричіп SCHMITZ S01, 2013 слід визнати за позивачем, а напівпричепа SCHMITZ SСВ-S3Т, 2013 року випуску залишити за відповідачем.

Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, позов підлягає до задоволення повністю.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі статей 63, 70 СК України та статей 190,368,372 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальну частку автомобіля VOLVO FH 400 12800, 2006 року випуску сірого кольору, № двигуна - НОМЕР_8 , № шасі - НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_7 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на причіп SCHMITZ S01, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 - державний номерний знак днз НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8359,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський