Справа №473/632/21 Головуючий суду першої інстанції Старжинська О. Є.
Провадження №22-ц/812/1167/21 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2021 року, ухвалене о 08 год 30 хв під головуванням судді Старжинської О. Є. в приміщенні суду у м.Вознесенськ Миколаївської області, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

24 лютого 2021 року ОСОБА_2 подала до суду позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який обґрунтовувала наступним.

26 вересня 1998 року сторони уклали шлюб, під час якого в них народилося двоє дітей.

Проте, спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, почуття любові та поваги один до одного зникло.

Позивач зазначала, що подальше збереження шлюбу та примирення між сторонами не можливо, оскільки протягом семи років сторони неодноразово намагалися примирятися, але безрезультатно.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила розірвати шлюб.

05 березня 2021 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила надати сторонам строк на примирення тривалістю три місяці.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 березня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Надано сторонам тримісячний строк на примирення.

08 квітня 2021 року позивач звернулася до суду із заявою про поновлення провадження у справі, оскільки відносини у сім`ї ускладнилися постійними сварками, що негативно відображається на стані її здоров`я.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2021 року провадження у справі було поновлено.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис 197, розірвано.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив із того, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, бо це суперечило б їх інтересам.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не вжив заходів щодо збереження шлюбу, не надав час на примирення, а також належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 червня 2021 року сторонам було надано строк для примирення строком три місяці, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року провадження у справі поновлено, а справу призначено до розгляду на 13 жовтня 2021 року.

04 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про відмову від позову, в якій вона просила прийняти відмову від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Зазначила, що причиною відмови є те, що між нею та відповідачем відбулося примирення, їх сімейні стосунки налагоджено.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачем 12.10.2021 особисто на адресу суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на примирення з позивачем.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами частин 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Норми статті 373 ЦПК України передбачають, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява ОСОБА_2 про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, підстав, за яких суд не приймає відмову позивача від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За такого наявні підстави для постановлення ухвали про прийняття відмови позивача від позову з одночасним визнанням нечинним оскаржуваного рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1362 грн, а позивач відмовилася від позову у суді апеляційної інстанції, відповідач має право на повернення йому з державного бюджету 681 грн судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.206, 255, 256, 373, 374 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2021 року.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області повернути ОСОБА_1 судовий збір за подання ним апеляційної скарги у сумі 681 грн, сплачений 19 травня 2021 року за квитанцією 0.0..1.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2021 року.