Справа № 761/3509/21
Провадження № 2-з/761/1062/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Горбань К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення доказів у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду місті Києва перебуває дана цивільна справа.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонами під час перебування у шлюбі було придбано майно, разом з тим рішенням суду від 16.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано. У позасудовому порядку поділити спільне майно подружжя сторони не можуть. Посилаючись на викладене, позивач просив суд поділити спільне майно подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно із зверненням з позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів по справі, відповідно до якої просив витребувати у приватного нотаріуса Ливончук Інни Борисівни інформацію про те, чи посвідчувались не ю у 2001-2002 роках договори купівлі-продажу земельних ділянок та розташованих на них об`єктів нерухомості на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , з наданням копій договорів купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок та розташованих на них об`єктів нерухомості, документів , які стали підставою для їх укладання.

Заява мотивована тим, що вказані докази необхідні для повного, всебічного з`ясування обставин справи.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за їх відсутності.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення доказів, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Окрім того, відповідно до відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що задля доведення обставин, які мають значення для справи, позивачем та його представником подано заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування, суд вважає за можливе, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, задовольнити подану заяву та витребувати необхідні докази.

Керуючись ст.ст. 83, 116-118, 259, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення доказів у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Ливончук Інни Борисівни ( АДРЕСА_2 ) інформацію про те, чи посвідчувались нею у 2001-2002 роках договори купівлі-продажу земельних ділянок та розташованих на них об`єктів нерухомості на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 .

Витребувати у приватного нотаріуса Ливончук Інни Борисівни ( АДРЕСА_2 ) копій договорів купівлі-продажу земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , та розташованих на них об`єктів нерухомості, документів , які стали підставою для їх укладання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК