Справа № 398/1812/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ГУ ДФС у Кіровоградській області про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн., завданої неправомірними податковими-повідомленнями рішеннями. В обгрунтування позову вказав, що у червні 2018 року за результатами планової виїзної перевірки відповідачем було винесено 9 податкових повідомлень-рішень про донарахування грошових податків та застосування штрафних санкцій відносно ТОВ «Олександрійська ливарна компанія», керівником якого є позивач. Не погоджуючись з вказаними рішенням, Товариство їх оскаржило та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду 6 з 9 повідомлень-рішень були визнані протиправними та скасовані. Також, уповноваженою особою відповідача було складено протоколи про адміністративне правопорушення відносно позивача як керівника ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» та головного бухгалтера Товариства, провадження за якими були закриті у зв`язку з відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення. У зв`язку із вказаними незаконними діями працівників відповідача юридичний, бухгалтерський відділи та відділ маркетингу Товариства не могли працювати у звичному режимі. Позивач та його працівники постійно перебували в стресовому та емоційно-напруженому стані, підготовка судових документів та сам судовий процес зайняли багато часу. Винесення такої великої кількості безпідставних неправомірних податкових повідомлень-рішень завдало великої шкоди Товариству, яка полягала у суттєвому та систематичному приниженні ділової репутації, зниженні престижу та підриву діяльності Товариства, що могло призвести до втрати клієнтів та контрагентів. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначене судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 31.08.2020 року залучено до участі у цивільній справі № 398/1812/20 за вказаним позовом правонаступника відповідача ГУ ДФС у Кіровоградській області Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

11.08.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що дії працівників ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» не суперечать вимогам чинного законодавства. Також позивач не навів доказів щодо факту заподіяння йому душевних хвилювань чи фізичних страждань, не вказав у чому полягає завдана йому моральна шкода. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

28.08.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що працівники ГУ ДФС у Кіровоградській області під час проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» поводили себе грубо та некоректно, чим послабили авторитет позивача у Товаристві та принизили його честь та гідність. Для оскарження незаконних рішень позивач витратив дуже багато часу, задіяв до праці багатьох працівників. Також позивач зазнав тривалих душевних страждань і постійно перебував в емоційно-напруженому стані.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що моральна шкода завдана підприємству та полягає в тому, що протягом тривалого часу він з`ясовував обставини справи, працював з юристами, здійснював витрати на пересування та на юриста в рамках оскарження вказаних дій.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 являється директором ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» ().

Посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області у період з 24.04.2018 року по 16.05.2018 року проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, з питань правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2017 року.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області складено акт № 26/11-28-14-11/31907552 від 23.05.2018 року, яким встановлено ряд порушень та ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

1) № 1 від 06.06.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 42245 грн., з яких 35315 грн. - податкове зобов`язання, 6930 грн. штрафна санкція (а.с. 22, т.1);

2) № 1 від 06.06.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 187806 грн., з яких 150245 грн. податкове зобов`язання, 37561 грн. штрафна санкція;

3) № 1 від 06.06.2018 року, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 3650 грн. за грудень 2017 року;

4) № 1 від 06.06.2018 року, яким застосовано штраф за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 1020 грн.;

5) № 1 від 06.06.2018 року, яким застосовано штраф у розмірі 3060 грн.;

6) № 1 від 06.06.2018 року, яким застосовано штраф у розмірі 170 грн.;

7) № від 06.06.2018 року, яким застосовано штраф за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510 грн.;

8) № 1 від 06.06.2018 року, яким застосовано штраф у розмірі 510 грн.;

9) рішення № від 06.06.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5116,81 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року в справі № 1140/2019/18 адміністративний позов ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» до ГУ ДФС у Кіровоградській області задоволено частково, визнано протиправними та скасувано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області: 1) № 1 від 06.06.2018 року, в частині збільшення податкового зобов`язання на суму 11539 грн. та накладення штрафу на суму 986 грн.; 2) № 1 від 06.06.2018 року; 3) № 1 від 06.06.2018 року; 4) № 1 від 06.06.2018 року, в частині накладення штрафу у розмірі 850 грн.; 5) № 1 від 06.06.2018 року, в частині накладення штрафу у розмірі 2550 грн.; 6) № від 06.06.2018 року, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 116-130).

Крім того, за результатами вказаної перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області складено протоколи про адміністративне правопорушення № 000630 від 23.05.2018 року за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно директора ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» ОСОБА_1 та № 000629 від 23.05.2018 року за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно головного бухгалтера ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» ОСОБА_4 (а.с. 134, 135).

Постановами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.08.2018 року в справі № 398/1810/18 та від 02.12.2019 року в справі № 398/1809/18 провадження у справах про адміністративне правопорушення за вказаними протоколами закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 136, 137).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 56 Конституції України, згідно якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, а також нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Як роз`яснено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В абзаці другому пункту 5 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно-психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Однак позивач не надав доказів, що підтверджували б факт заподіяння саме позивачеві, а не ТОВ «Олександрійська ливарна компанія» втрат немайнового характеру. Так, вказані протиправні податкові повідомлення-рішення були винесені відносно ТОВ «Олександрійська ливарна компанія», а не безпосередньо ОСОБА_1 . Більш того, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що неправомірними діями працівників відповідача було завдано шкоди інтересам саме ТОВ «Олександрійська ливарна компанія».

Крім того, дії посадових осіб ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо винесення податкових повідомлень-рішень ґрунтувалися на положеннях чинного законодавства і не могли бути завідомо неправомірними, оскільки неправомірність частини цих повідомлень-рішень була встановлена лише в ході судового розгляду адміністративної справи.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року в справі № 158/1988/16-ц.

Також, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не являється рішенням (індивідуальним актом) суб?єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не є документом, що свідчить про незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Більш того, жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до позивача застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом, у звязку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 312/262/18.

Таким чином, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності на відповідача, а саме, наявність моральної шкоди, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин, враховуючи, що позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували завдання саме йому як фізичній особі протиправними діями працівників відповідача моральної шкоди, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55) про стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.09.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний