Справа № 219/8279/21
Провадження № 2/219/2920/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Рибкіної Н.М., за участю: секретаря судового засідання Бібік Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмуті в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном власника, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном власника, в якій просить усунути перешкоди у здійснення нею права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України. В позовній заяві посилалась на те, що вона разом з цивільним чоловіком ОСОБА_3 є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу від 17.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Літвіновою В.А., зареєстрованим за № 874. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності квартири АДРЕСА_2 належить по Ѕ частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Проте у належній позивачу квартирі до теперішнього часу зареєстрований відповідач ОСОБА_4 , яка є попередньою власницею квартири, яка фактично не проживає в квартирі з червня 2014 року, мешкає в РФ, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Майна відповідачки за адресою її реєстрації не має, участі у сплаті комунальних платежів вона не приймає. Таким чином, враховуючи, що позивач, як власник майна, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача - адвокат Олицька Л.М. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Олицька Л.М. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи у її відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача підтримує.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 4-5)

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 17.05.2021 року, засвідченого приватним нотаріусом Літвіновою В.А. та зареєстрованому в реєстрі № 874 ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили у рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 6-7).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 256767858 від 17.05.2021 року квартира АДРЕСА_2 належить по Ѕ частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( а.с. 8-9)

Згідно з відповіддю Новолуганської сільської ради бахмутського району (№ 754/02-32 від 31.08.2021), що надійшла на запит суду 06.09.2021 року (а.с.18), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_4 ( а.с.18)

Відповідно до довідки Новолуганської сільської ради Бахмутського району від 28.07.2021 року № 840/02-34 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10)

Згідно з актом про непроживання від 28.07.2021 року № 681/02-32, складеного депутатами Новолуганської сільської ради в присутності сусідів, засвідченого секретарем сільської ради Н.М. Руденко, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично постійно не мешкає з червня 2014 року, комунальними послугами не користується, участі в утриманні житла не приймає ( а.с.11).

З поданої суду заяви ОСОБА_4 встановлено, що поданий позов вона визнає, та постійно мешкає АДРЕСА_3 ( а.с. 27-28 )

Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено вст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Та обставина, що ОСОБА_4 не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням їх права власності.

Крім того, нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі з червня 2014 року, нею не користується, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачує, а тому є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачеві належить повернути з Державного бюджету України 50 % судового збору у розмірі 454,00 грн., сплаченого при поданні позову, у зв`язку із визнанням його відповідачем.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 141, 142, 229, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном власника - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00 ( чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача - адвокат Олицька Лариса Миколаївна, місцезнаходження за адресою: 84550, м. Бахмут, вул.. Торгова, 6/301;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Рибкіна

11.10.2021