Справа 2-63/11
Провадження №6/930/39/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07.10.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у цивільній справі №2-63/11 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у цивільній справі №2-63/11 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області у вказаній цивільній справі було задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №VG827 від 13.11.2007.

30.04.2021 між АТ "Універсал Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №30/04/21/ФК2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ "Універсал Банк" зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязф та на умовах, визначених договором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу №30/04/21/ФК2 , ТОВ "ФК "ЄАПБ"" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним строком №VG827 від 13.11.2007 в сумі 43586.76 грн.

У зв`язку з чим у заявника виникла необхідність в заміні первісного стягувача АТ «Універсал Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В судове засідання сторони не з`явилися, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, однак в своїй заяві про заміну сторони виконавчого провадження представник ТОВ "ФК Паріс" - директора Клевець С.В. просить здійснити розгляд їх заяви без участі представника заявника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 81 ЦПК).

В статті 89 Цивільно-процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами ч. 1, 2 ст. 95 Цивільно-процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області у вказаній цивільній справі було задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №VG827 від 13.11.2007.

30.04.2021 між АТ "Універсал Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №30/04/21/ФК2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ "Універсал Банк" зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязф та на умовах, визначених договором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу №30/04/21/ФК2 , ТОВ "ФК "ЄАПБ"" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним строком №VG827 від 13.11.2007 в сумі 43586.76 грн.

Так, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

При цьому відповідно ч.1, 2 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч. 2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Для вирішення питання про заміну стягувача має значення факт укладення такого договору та передача документів новому кредитору.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Однак, як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано суду підтверджуючих належним чином доказів того, що за умовами договору про відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №VG827 від 13.11.2007, укладеного між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 , який був предметом розгляду у цивільній справі №2-63/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Натомість у вищевказаних документах наявна інформація лише про перехід права грошової вимоги за кредитним договором №VG827 від 13.11.2007, укладеного між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 .

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК).

Однак, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не долучено належних документів, акт прийому-передачі документів від первісного кредитора до нового кредитора з копіями всіх документів, які передано новому кредитору відносно конкретного боржника, а саме: кредитний договір, додаткові угоди до нього, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа тощо, що мали підтвердити підстави виникнення у боржника зобов`язань цивільно-правового характеру перед новим кредитором.

Відповідно до ст. 79 Цивільно-процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 Цивільно-процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 81 ЦПК).

В статті 89 Цивільно-процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами ч. 1, 2 ст. 95 Цивільно-процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-63/11, оскільки факт передачі документів новому кредитору, будучи обов`язковою складовою відступлення права вимоги, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому правових підстав для задоволення заяви немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та ст.ст. 37, 79-81, 89, 95, 258-260, 353-355, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у цивільній справі №2-63/11 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання до Немирівського районного суду Вінницької області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: В.М. Алєксєєнко