Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача адвоката Бондаренка С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новооржицької територіальної громади Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 28.07.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача Новооржицької територіальної громади Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно.

У позовній заяві вказано, що рішенням Оржицького районного суду від 26.09.2019 року за позивачкою було визнано право власності не спадкове майно померлого чоловіка ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що звернення до суду було необхідним у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок та господарські будівлі.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що після отримання рішення суду вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації будинку. Рішенням №5 8774437 від 16.06.2021 року їй було відмовлено у державній реєстрації вказаного будинку у зв`язку з відсутністю підтвердженого права власності на другу половину будинку.

Позивач стверджує, що після реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 вони збудували вказаний житловий будинок, тому 1/2 частину цього будинку вона вважає своєю власністю.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , а саме: на 1/2 частину житлового будинку (А-1) загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 39,8 м.кв. та на 1/2 частину господарських будівель та споруд, а саме: гараж-сарай-літня кухня (Б), погріб з шийкою (б), сарай (В), прибудова ( в ), саж (Г), огорожа та ворота (№1-2), вигрібна яма (№ 3), водогін (№ 4), розташовані на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Новооржицької селищної ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позов вони визнають повністю.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 06.02.1988 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7).

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 побудований в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже належав останнім на праві спільної сумісної власності подружжя (а.с. 8-9, 13).

Оржицький районний суд Полтавської області своїм рішенням від 26.09.2019 року визнав за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку (А-1) загальною площею 75, 4 кв.м., житловою площею 39, 8 м.кв. та на 1/2 частину господарських будівель та споруд: гараж-сарай-літня кухня (Б), погріб з шийкою (б), сарай (В), прибудова ( в ), саж (Г), огорожа та ворота (№1-2), вигрібна яма ( № 3 ), водогін ( № 4 ), що розташовані на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

Державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради рішенням №58774437 від 16.06.2021 року відмовив позивачу у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на житловий будинок з реєстраційним номером 236, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Свою відмову у державній реєстрації прав державний реєстратор мотивував тим, що позивачкою не були подані правовстановлюючі документи, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (а.с. 6).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 15, 16, 328, 368, 370 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 142, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Новооржицької територіальної громади Лубенського району Полтавської області (місцезнаходження: сел. Новооржицьке, вул. Центральна, 4, Лубенського району Полтавської області, ) про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (частину, не охоплену рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26.09.2019 року справа № 543/576/19, провадження № 2/543/266/19), який розташований на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на Ѕ частину житлового будинку (А-1), загальною площею 75, 4 кв.м., житловою площею 39, 8 м.кв., та на 1/2 частину господарських будівель та споруд: гараж-сарай-літня кухня (Б), погріб з шийкою (б), сарай (В), прибудова (в), саж (Г), огорожа та ворота (№1-2), вигрібна яма ( № 3 ), водогін ( № 4 ).

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя