Справа №295/103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з Карпішиній С.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Яроша В.В.,

представника відповідача адвоката Проценка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву представника позивача адвоката Яроша В.В. про відвід судді Кузнєцова Д.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про встановлення факту проживання доньки з батьком і перебування на його утриманні та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана вище цивільна справа.

До судового засідання, призначеного на 13.10.2021, від представника позивача надійшла заява про відвід судді. В обґрунтування вимог заяви адвокат вказав, що його довіритель ОСОБА_1 має на меті заявити відвід головуючому судді Кузнєцову Д.В., оскільки вважає, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Такою обставиною, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді є справа № 295/7688/20 за заявою відповідачки ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Дану справу розглядав суддя Кузнєцов Д.В., під час розгляду якої допитувалася старша донька сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила суду, що вона з червня 2018 року проживає разом з позивачем в одній кімнаті, батько дитини ОСОБА_1 самостійно та у повному обсязі утримує її, забезпечує усім необхідним та несе усі витрати на її утримання. Однак, всупереч показам дитини, суддя Кузнєцов Д.В. відмовив у скасуванні судового наказу від 14.07.2020, яким було ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання, у тому числі і старшої доньки ОСОБА_3 , яка і так з червня 2018 року перебуває на повному утриманні позивача. Суддя відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про перегляд судового наказу від 14.07.2020 за нововиявленими обставинами, встановивши при цьому з показань дитини, що відповідачка фактично не має права на аліменти, так як старша донька не перебуває на її утриманні і повністю утримується батьком. На думку позивача, суддя Кузнєцов Д.В., проігнорувавши показання старшої доньки у справі №295/7688/20, також проігнорує її покази та інші докази і у цій справі, а тому відмовить у встановленні факту перебування дитини на утримання позивача, а не відповідачки. Незалежно від того, що ухвала судді Кузнєцова Д.В. від 02.11.2020 у справі №295/7688/20 про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами та скасуванні судового наказу від 14.07.2020 була залишена судом апеляційної інстанції без змін, позивач ОСОБА_1 обґрунтовано вважає, що ці обставини викликають сумнів в неупередженості судді Кузнєцова Д.В. по відношенню до позивача та свідчать про його можливу необ`єктивність при розгляді цієї справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви про відвід з підстав у ній викладених.

Натомість представник відповідача адвокат Проценко Ю.М. в судовому засіданні заперечив проти даної заяви, не вбачає обґрунтованих підстав для відводу головуючому у справі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність.

Згідно із ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що заява про відвід судді надійшла пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на зміст заяви про відвід, із урахуванням думок учасників, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, за приписом п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У пункті 2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

На переконання суду, зі змісту заяви не вбачається прямої чи побічної заінтересованості головуючого-судді у результаті розгляду справи.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим суд, аналізуючи доводи заявника про те, що суддя Кузнєцов Д.В. вже надавав оцінку певним обставинам у ході розгляду справи №295/7688/20 за участю тих самих сторін і яка стосувалась аліментів на утримання дітей, з метою недопущення сумніву сторони позивача в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, а також забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Богунського районного суду м. Житомира, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви представника позивача адвоката Яроша В.В. про відвід судді від 11.10.2021.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про відвід судді задовольнити.

Матеріали справи передати на розгляд іншому судді з дотриманням вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя