Справа № 309/673/21
Провадження № 2/309/188/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Соймик Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,

третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хустської міської ради

про усунення перешкод у користуванні власністю

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 третя особа третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хустської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позовні вимоги вмотивовані тим , що позивач є власником житлового будинку з надвірними прибудовами в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 03.02.2006р., а також земельної ділянки за вказаною адресою кадастровий №:01:002:0006, що також стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 16.10.2013р.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є сусідами позивачки по межі земельної ділянки. Близько двох років тому до бокового фасаду власного будинку відповідачі до будували нежитлові приміщення курника та котельні. Під час опалювального періоду, коли сусіди розводять вогонь твердим паливом, з димоходу зазанченої котельн і виходять клуби диму, який, через протяг між будинками, щоденно опускається на подвір`я позивачки та розходиться по всьому двору, створюючи задимлення. Окрім того, через два віконні отвори дим потрапляє до житлових приміщень будинку позивачки. Через задимленість ОСОБА_1 та члени її родини не можуть вільно користуватися своєю власністю, перебувати у дворі свого будинку, проводити там господарську діяльність, оскільки їм приходиться дихати чадним газом.

Оскільки із сусідами неможливо домовитися, восени 2020 року позивач звернулася із скаргою до Боронявської сільської ради на неправомірні дії сусідів. В результат іобстеження земельних ділянок комісією сільської ради було складено акт від 23.10.2020р., яким встановлено, що ОСОБА_3 побудував котельню на земельній ділянці на відстані 0,80м. від межі земельної ділянки позивачки та на відстані 5,30 м від кута її будинку. Висота труби котельні від землі становить біля 6 м. що дійсно призводить до задимлення сусіднього дворогосподарства. Враховуючи наведене, в термін до 07.11.2020р. комісією було рекомендовано ОСОБА_3 добудувати частину димохідної труби у висоту, щоб чадні гази не накопичувалися біля землі та не завдавали шкоди сусідам. Сторонам рекомендовано дотримуватися правил добросусідства відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України.

Незважаючи на рекомендації комісії, відповідачі не усунули вказані в акті порушення. Продукти згорання з димової труби сусідів продовжують щодня осідати у дворі позивачки та потрапляти до будинку. У зв`язку з цим позивачка знову звернулася із скаргою до органу місцевого самоврядування.

22.01.2021р. комісія, вже виконавчого комітету Хустської міської ради, з виходом на місце встановлено, що відстань від приміщення котельні до житлового будинку ОСОБА_1 становить орієнтовно 5,30 м., висота приміщень котельні орієнтовно 2,50 м., висота димаря над покрівлею котельні становить близько 4,00 м. Відстань між житловими будинками орієнтовно становить 6,60м. Таким чином, комісією встановлено, що під час будівництва котельні впритул до житлового будинку АДРЕСА_2 та влаштування димової труби відповідачами порушено протипожежні норми, визначені в ДБН Б. 2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» та ДБН В.2.5. - 77:2014 «Котельні» та рекомендовано власниці будинку АДРЕСА_2 будівництво котельні та влаштування димової труби привести у відповідність до протипожежних норм. Однак, станом на сьогодні порушення Державних будівельних норм відповідачем продовжують існувати, що в свою чергу призводить до порушення прав позивачки щодо користування власністю, негативно впливає на її здоров`я та здоров`я членів її родини, завдає додаткових незручностей. Позивачка постійно перебуває у стресовому стані.

Спірна котельня із влаштуванням димової труби, побудована з грубим порушенням Державних будівельних норм України. Привести котельню у відповідність до ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудоватериторій» та ДБН В.2.5. - 77:2014 «Котельні», як зазначено у актікомісії від 22.01.2021р. не виконані.

У своєму позові позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання відповідачів демонтувати котельню, розміщену на земельній ділянці відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали покликаючись на наведені в ній обставини , просять їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову. Суду ствердив, що під час комісійного відвідування ні він ні відповідач ОСОБА_5 присутні не були. Комісія ніяких замірів не проводила , оскільки в актах заміри вказані лише приблизно. Рекомендації першої комісії він виконав в повному обсязі , а саме збільшив у висоту трубу . На фотографіях , які сама долучила позивач видно, що дим йде поверху і у двір не опускається. Факт задимлення її будинку та двору нічим не підтверджено, а у акті зазначено лише зі слів позивача.

В судовому зсіданні представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Кузнєцов М.О. заперечив проти задоволення позову, та просив відмовити у задоволенні позову покликаючись на наведені у відзиві обставини. У своєму відзиві представник відповідача вказує, що позивачка у своїй позовній заяві посилається на те, що приміщення для твердопаливного котла було побудоване відповідачами близько двох років тому. Насправді ж дане приміщення було побудоване ще 2005 року, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок відповідачів, який виготовлено станом на 13.05.2008 та в якому присутнє дане приміщення загальною площею 17.9 метрів квадратних. Також даний факт підтверджується фотографією фундаменту даної прибудови, на якому була виведена дата закінчення будівництва - 09.2005.

Так само позивачка посилається на те, що під час опалювального сезону клуби диму з твердопаливного котла відповідачів опускається на її подвір`я та розходиться по всьому двору, створюючи задимлення, відтак, вона та її сім`я не можуть вільно користуватися своїм майном, проводити у дворі господарську діяльність, оскільки дихають чадним газом.

Єдиними доказами, на які посилається позивачка є фотографії, акт обстеження земельної ділянки Боронявської сільської ради від 23.10.2020 та акт комісії виконавчого комітету Хустської міської ради від 22.01.2021. Жодних вимірів та аналізів повітря позивачка не проводила. Відповідач вважає, що виключно експертиза повітря на подвір`ї позивачки може слугувати доказом по даній справі.

На фотографіях, які долучила позивач чітко видно, що дим від труби відповідачів піднімається вище даху позивачки.

Висновки комісій з обстеження земельних ділянок носять виключно рекомендаційний характер. Так само в акті Боронявської сільської ради зазначено, що наявність диму у дворі позивачки підтверджується лише самим словами ОСОБА_1 .

Відповідно до акту виконкому Хустської міської ради, всі відстані між будинками є «приблизними» та «орієнтовними», що і зазначено в самому акті.

Щодо порушень відповідачами норм ДБНБ.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» та норм ДБН В.2.5.-77:2014 «Котельні». Відповідно до ст. 58 Конституції України- закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вищевказані ДБН «Планування та забудова територій» прийняті і чинні з 2019 року, а ДБН «Котельні» з 2014 року. Відтак, вказані ДБН застосовуються лише під час проектування і будівництва будинків, також їх реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації. Вказана ж котельня побудована ще у 2005 році, тобто вказані ДБН до неї не застосовуються.

Котельня виконана з матеріалів, які віднесені до «негорючих» груп будівельних матеріалів, а саме - цегла, бетон, шифер. Це також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок відповідачів, де вказані матеріали з яких побудована котельня.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 256 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно, оскільки відповідачі користуються твердопаливним котлом з 2005 року, вважають, що позивачка пропустила строки позовної давності.

В судове засідання представник виконавчого комітету Хустської міської ради не з`явився надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У своєму позові позивач , як на підставу для задоволення позову, а саме знесення котельні, вказує єдину підставу, що під час опалювального періоду, коли відповідчі розводять вогонь твердим паливом, з димоходу котельні виходять клуби диму, який, через протяг між будинками, щоденно опускається на подвір`я позивача та розходиться по всьому двору, створюючи задимлення. Окрім того, через два віконні отвори дим потрапляє до житлових приміщень будинку позивача. Через задимленість ОСОБА_1 та члени її родини не можуть вільно користуватися своєю власністю, перебувати у дворі свого будинку, проводити там господарську діяльність, оскільки їм приходиться дихати чадним газом.

На доведення своєї позиції в якості доказів позивач долучає акти обстеження земельної ділянки Боронявської сілької ради від 23 жовтня 2020 р., так акт перевірки фактів викладених у зверненні ОСОБА_1 від 12.01.2021 р.

З досліджених в судовому засіданні актів вбачається, що відомості, які в них викладені, зокрема щодо задимлення подвір`я і будинку позивача, зафіксовано виключно зі слів позивача. Натомість з оглянутих в судовому засіданні фотографій, які до матеріалів справи долучила позивач вбачається , що дим з труби відповідача розповсюджується вище даху будинку позивача.

Також, суд вважає слушним твердження представника відповідача, що вказані у акті перевірки фактів викладених у зверненні ОСОБА_1 від 12.01.2021 р. щодо порушення вимог ДБН у даному випадку застосовувати неможна, оскільки дані норми ДБН «Планування та забудова територій» прийняті і чинні з 2019 року, а ДБН «Котельні» з 2014 року, однак спірна котельня побудова нараніше, що стверджено копією будівельного паспорту на будинок відповідача від 13.05.2008 р., який знаходиться в матеріалах справи .

Відповідно до ст.. 78 ч.2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч.1,6, ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що рішення про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його правомірності, обґрунтованості та доведеності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Рішення суду повинно ґрунтуватись на доказах, досліджених при розгляді справи, а не на припущеннях, які на думку осіб, що беруть участь у справі доводять пред`явлені вимоги

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає , що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити саме у зв`язку з недоведеністю в суді позовних вимог, оскільки нею не подано та не доведено належними та допустимими доказами факт забруднення

Враховуючивикладене, керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265,354 ЦПК Українисуд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хустської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 вересня 2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.

Рішення не набрало законної сили.

Помічник судді.: Форкош Д.З.

30.09.2021 р.