С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_____________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/6350/21
в справі №760/5163/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

11 жовтня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від себе та в інтересах свого малолітнього сина: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

ІІ. Описова частина

01 березня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє від себе та в інтересах свого малолітнього сина: ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та її малолітньому сину на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 10 грудня 2020 року між ним та ОСОБА_4 .

Також Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , був зареєстрований в квартирі ще за згодою попереднього власника.

ОСОБА_1 вказує на те, що підставою для звернення до суду стало те, що Відповідач в спірній квартирі ніколи не проживав та нікому не відоме його місце перебування.

На підставі викладеного Позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

02 березня 2021 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

03 березня 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Матеріали справи містять заяву Позивача про розгляд справи без участі, в якій вона підтримала заявлені вимоги, та просила суд постановити рішення про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином за адресою реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив розглядати справу згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що спірна квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , та її малолітньому сину ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 10 грудня 2020 року між ним та ОСОБА_4 (а.с.5-7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований у спірній квартирі ще за згодою попереднього власника у 1986 році.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Відповідач фактично не проживав в спірній квартирі, що підтверджується актом про не проживання особи за адресою місця реєстрації складеного мешканцями будинку 22 лютого 2021 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з ст.ст.317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищевикладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з Відповідача підлягають судові витрати, які були понесені Позивачем при зверненні до суду та становлять 908,00 грн.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє від себе та в інтересах свого малолітнього сина: ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 908,00 грн.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: станом на день постановлення рішення невідомий.

Суддя: