Справа №461/1614/21
пр № 2/464/1137/21
У Х В А Л А

18 жовтня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, визнання спільним сумісним майном, визнання частки у праві власності та зміну черговості одержання права на спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Галицького районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить:

-встановити факт сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з січня 2000 року по 03 вересня 2020 року;

-визнати спільним сумісним майном заявника та ОСОБА_4 , як подружжя, квартири, загальною площею 40,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності Ѕ частки вказаної квартири;

-змінити черговість одержання права на спадкування та надати позивачу право на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги відповідачами.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2021 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачів.

Ухвалою судді від 04 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху, яку мотивовано наступним.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За вимогами ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 гривень.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, за чотири позовних вимог немайнового характеру, позивач повинен

сплатити судовий збір у сумі 3 632 грн (908 грн*4).

Всупереч наведеним вище положенням закону позивачем сплачено 908 грн судового збору, за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір ще за три вимоги немайнового характеру у сумі 2 724 грн (908*3).

У відповідності до вимог ст.185 ЦПК України дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, привівши таку у відповідність до норм закону.

Як убачається із матеріалів справи, позивачу двічі направлялась копія ухвали на її поштову адресу, зазначену нею у позові.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський Суд з Прав Людини у справі Рябих проти України (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року п.52 та Пономарьов проти України (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) прописав, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач звернулася до суду з позовом, проте протягом тривалого часу не цікавилася її розглядом, хоча мала таку можливість, зокрема, могла дізнаватися про постановлену у справі ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому у суду є підстави вважати, що позивач недобросовісно здійснює свої процесуальні обов`язки.

Отже, у встановлений судом строк вимоги ухвали суду від 04 червня 2021 року не виконанні, недоліки позовної заяви не усунуті.

У ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням наведеного, позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачу. Постановлення даної ухвали не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовною заявою після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, визнання спільним сумісним майном, визнання частки у праві власності та зміну черговості одержання права на спадкування вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 18 жовтня 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна