П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.

за участі секретаря Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року (головуючий суддя Лемак О.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (№ 0, у подальшому сторонами узгоджено застосування також № 1) Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСибБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 200 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних строком до 09.02.2013.

Надалі сторонами кредитного договору було укладено додаткові угоди, зокрема укладено: додаткову угоду № 1 від 01.08.2006, якою змінено суму ліміту кредиту до розміру 250 000,00 доларів США; додаткову угоду № 1 від 30.04.2008, якою змінено порядок сплати процентів; додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0 від 30.01.2009, якою узгоджено застосування також реєстраційного номеру кредитного договору № 1, визначено розмір ануїтетного платежу в сумі 2685,00 доларів США, а також порядок сплати процентів; додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 0 від 30.01.2009, якою змінено строк кінцевого повернення кредиту до 11.02.2021; додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 0 від 27.03.2009, якою змінено порядок сплати процентів при реструктуризації.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком, позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 36/10/06-МК(1) від 01.08.2006, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно з позичальником ОСОБА_2 відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором. До цього договору поруки між Банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 від 30.01.2009, згідно якої визначено суму кредитного договору в розмірі 179027,51 доларів США (еквівалент складає 1 378511,83 гривень), розмір ануїтетного платежу 2685,00 доларів США, кінцевий строк виконання зобов`язання 11.02.2021.

Також для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком, позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно з позичальником ОСОБА_2 відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором.

Вказував, що 08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСибБанк») та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі щодо кредитного договору, укладеного з ОСОБА_2 .

Позичальник своїх зобов`язань не виконав, унаслідок чого Банк зазначав, що його заборгованість станом на 18.07.2013 складає 2 121 341,94 грн, з яких:

1) за додатковою угодою № 1:

- сума заборгованості за кредитом 1 378 686,51 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 704 549,14 грн.;

2) за кредитним договором:

- відсотки 38 106,31 грн.

Посилаючись на дані обставини, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 121 341,94 грн, а також пропорційно судові витрати в розмірі 3441,00 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2014 задоволено заяву ОСОБА_3 та скасовано заочне рішення цього суду від 02.12.2013 (а.с. 84, 59-61).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2015 провадження у даній справі № 308/17291/13-ц було зупинено до вирішення в Ужгородському міськрайонному суді іншої цивільної справи № 308/5516/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третьої особи ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів (кредитного договору від 09.02.2006 № 36/10/06-МК та додаткових угод до нього) (а.с. 147 т. 1). У подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29.07.2016 у тій іншій справі № 308/5516/15-ц позов ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів залишено без розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.11.2018 поновлено провадження у даній справі № 308/17291/13-ц (а.с. 150 т. 1).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року у даній справі № 308/17291/13-ц позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 2 121 341 гривню 94 копійки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 2 121 341 гривню 94 копійки.

Стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 147 гривень з кожного.

На це рішення подав апеляційну скаргу поручитель ОСОБА_1 . Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у позові Банку відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходилась інша цивільна справа № 308/13131/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , третьої особи: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.05.2007, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а також за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 36/10/06-МК (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено № 0 та в подальшому на № 1) від 09.02.2006, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .

За результатом розгляду спору у справі 308/13131/14-ц ухвалено заочне рішення від 04.11.2019, яким уточнену позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено повністю. В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 894 100,87 грн, з яких: за додатковою угодою № 1 до кредитного договору: сума заборгованості за кредитом - 1 255 978,49 грн, сума заборгованості за відсотками 561 501,67 грн, за кредитним договором № 0: відсотки 76 620,71 грн за договором про надання споживчого кредиту № 0 1), звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0 від 04.05.2007, а саме: готель з рестораном, загальною площею 715, 8 кв.м., що належить ОСОБА_3 на праві власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу з прилюдних торгів.

В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 4 387 740,11 грн., з яких: тіло кредиту 3 632 368,76 грн. та відсотки 755 371,35 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 36/10/06-МК, в подальшому реєстраційний номер було змінено № 0 (№ 1) від 09.02.2006, звернуто стягнення на предмет іпотеки № 36/10/06-МК від 09.02.2006, а саме: 1) недобудований будинок, 96% готовності до складу якого також входить: недобудований будинок (літ. А); огорожа (№ 1-2); 2) земельну ділянку площею 0,0387 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею недобудованого будинку 96 % готовності - 712,3 кв.м., загальною площею земельної ділянки - 0,0387 га., шляхом продажу з прилюдних торгів.

Скаржник вказує, що розмір заборгованості за одним і тим самим договором кредиту № 36/10/06-МК (в подальшому сторонами узгоджено застосування № 0 та № 1) у іншій справі № 308/13131/14-ц та у даній справі № 308/17291/13-ц значно різниться, попри ухвалення судових рішень одним складом суду в один день. При цьому, на думку апелянта, одночасне задоволення обох позовів ПАТ «Дельта Банк» призводить до подвійного стягнення заборгованості за одним і тим самим кредитним договором.

Апелянт також вказує, що позичальник не здійснював погашення боргу з 2009 року, а тому позов подано 04.10.2013 з пропуском загальної позовної давності та річної спеціальної позовної давності щодо стягнення пені. При цьому зазначає, що скаржник не був присутній у судових засіданнях у справі № 308/17291/13-ц, а тому не мав можливості заявити про застосування позовної давності. Останній платіж позичальником здійснено у 2009 році, а тому позов до поручителів подано 04.10.2013 поза межами шестимісячного строку дії поруки, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки ПАТ «Дельта Банк», позичальник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_3 рішення суду не оскаржили, тому апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині задоволення вимог до поручителя ОСОБА_1 , не роблячи висновків щодо неоскарженої частини рішення в частині вирішення вимог до позичальника ОСОБА_2 та іншого поручителя ОСОБА_3 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» залучено як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк».

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судовому засіданні апеляційного суду просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (№ 0, у подальшому № 1) Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСибБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 200 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних строком до 09.02.2013.

Надалі сторонами кредитного договору було укладено додаткові угоди, зокрема, укладено: додаткову угоду № 1 від 01.08.2006, якою змінено суму ліміту кредиту до розміру 250 000,00 доларів США; додаткову угоду № 1 від 30.04.2008, якою змінено порядок сплати процентів; додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0 від 30.01.2009, якою узгоджено застосування також реєстраційного номеру кредитного договору № 1, визначено розмір ануїтетного платежу в сумі 2685,00 доларів США зі сплатою щомісяця до 27 числа, а також порядок нарахування та сплати процентів; додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 0 від 30.01.2009, якою змінено строк кінцевого повернення кредиту до 11.02.2021; додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 0 від 27.03.2009, якою змінено порядок сплати процентів при реструктуризації.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком, позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 36/10/06-МК(1) від 01.08.2006, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно з позичальником ОСОБА_2 відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором. До цього договору поруки між Банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 від 30.01.2009, згідно якої визначено суму кредитного договору в розмірі 179027,51 доларів США (еквівалент складає 1 378511,83 гривень), розмір ануїтетного платежу 2685,00 доларів США, кінцевий строк виконання зобов`язання 11.02.2021.

Також для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком, позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно з позичальником ОСОБА_2 відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Дельта Банк» надіслав вимогу від 22.03.2013 боржнику ОСОБА_2 , поручителю ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_3 про необхідність погашення простроченої заборгованості станом на 25.02.2013 в розмірі 57 659,91 доларів США, у якій зазначено, що у випадку невиконання такої претензії Банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 25.02.2013 складає 255 146,37 доларів США (а.с. 30-38 т. 1).

Вказані вимоги Банку відповідачами не виконані, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Згідно з наданою позивачем довідкою від 18.07.2013 (а.с. 28 т. 1), заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 30.01.2009 № 1 станом на 18.07.2013 складає 2 083 235,65 грн (260 632,51 доларів США), в тому числі: 1 378 686,51 грн (172 486,74 доларів США за курсом НБУ 799,3 грн за 100 доларів США) тіло кредиту; 704 549,14 грн (88 145,77 доларів США) відсотки.

Також згідно з наданою позивачем довідкою від 18.07.2013 (а.с. 29 т. 1) заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 09.02.2006 № 0 станом на 18.07.2013 складає 38 106,31 грн (4 767,46 доларів США), в тому числі: 0,00 грн тіло кредиту; 38 106,31 грн (4 767,46 доларів США) відсотки.

У позовній заяві Банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість станом на 18.07.2013 у розмірі 2 121 341,94 грн, з яких:

1) за додатковою угодою № 1:

- сума заборгованості за кредитом 1 378 686,51 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 704 549,14 грн.;

2) за кредитним договором:

- відсотки 38 106,31 грн.

При цьому, позивачем не було надано розрахунку заборгованості як до позовної заяви, так і надалі до матеріалів справи.

Враховуючи дану обставину, колегія суддів приходить до наступних висновків стосовно заявлених вимог до поручителя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, від 20.04.2016 у справі № 6-2662цс15, від 29.03.2017 у справі № 6-3087цс16. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18) не вбачала підстав для відступлення від вказаних висновків Верховного Суду України.

Як вбачається з умов кредитного договору та додаткових угод до нього (пункт 1.3.4 кредитного договору; п. 2.1. додаткової угоди №1 від 30.01.2009) позичальник, а відтак і поручителі, узяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами).

Зокрема, у п. 2.1. додаткової угоди №1 від 30.01.2009 його сторонами погоджено, що розмір ануїтетного платежу складає 2685,00 доларів США, день сплати ануїтетного платежу 27 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж.

Також в укладеній 30.01.2009 між Банком та ОСОБА_1 додатковій угоді № 1 до договору поруки № 0/1 (36/10/06-МК(1)) від 09.02.2006, сторонами правочину визначено суму кредитного договору в розмірі 179 027,51 доларів США (еквівалент складає 1 378511,83 гривень), процентну ставку 13% річних, розмір ануїтетного платежу 2685,00 доларів США, кінцевий строк виконання зобов`язання 11.02.2021 (а.с. 20 т. 1).

ОСОБА_1 вказував, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено у 2009 році, тому саме з цього часу необхідно обчислювати строк для пред`явлення вимоги до поручителя щодо окремих зобов`язань за кредитом.

Банк звернувся до суду з даним позовом 01.10.2013.

Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. Оскільки Банком пред`явлено вимогу до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинена в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість, яку може бути стягнуто солідарно з позичальника ОСОБА_2 і поручителя ОСОБА_1 , обмежується 6-ма місяцями перед зверненням до суду (позов подано 04.10.2013), тобто починаючи з 04.04.2013.

Проте, позовні вимоги до поручителя ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять розрахунку заборгованості із зазначенням всіх складових боргу, періодичності необхідних платежів та внесених сум на його погашення.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09.04.2020 було витребувано від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»:

- розрахунок заборгованості за договором кредиту від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (в подальшому № 0 та № 1), укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , станом на 18.07.2013, обчисленим наростаючим підсумком, за кожним черговим щомісячним платежем за період із 09.02.2006 до 18.07.2013 із зазначенням всіх складових боргу та внесених сум на його погашення;

- належним чином завірену копію додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до договору поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006, укладеної між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_3 ;

- належним чином завірену копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№ 505), копію ухвали Закарпатського апеляційного суду від 09.04.2020 отримано ПАТ «Дельта Банк» 21.04.2020 (а.с. 1 т. 2).

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» не подало апеляційному суду витребуваних доказів без поважних причин, не повідомило про неможливість подати докази, витребувані судом, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16.06.2020 застосовано до ПАТ «Дельта Банк» заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2102,00 грн (а.с. 19-22 т.2).

19.06.2020 на адресу ПАТ «Дельта Банк» судом направлено нагадування про необхідність виконання ухвали Закарпатського апеляційного суду від 09.04.2020, котре згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№ 850) отримано Банком 08.07.2020 (а.с. 24, 26 т. 2). ПАТ «Дельта Банк» витребуваних доказів не подало, не повідомило про неможливість подати докази.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.10.2020 повторно витребувано від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (а.с. 37-38 т.2):

- розрахунок заборгованості за договором кредиту від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (в подальшому № 0 та № 1), укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , станом на 18.07.2013, обчисленим наростаючим підсумком, за кожним черговим щомісячним платежем за період із 09.02.2006 до 18.07.2013 із зазначенням всіх складових боргу та внесених сум на його погашення;

- належним чином завірену копію додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до договору поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006, укладеної між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_3 ;

- належним чином завірену копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Дану ухвалу отримано Банком 05.11.2020 (а.с. 40-А т. 2), однак ПАТ «Дельта Банк» не подало витребуваних доказів та не повідомило про неможливість подати докази.

05.02.2021 на адресу ПАТ «Дельта Банк» судом направлено нагадування про необхідність виконання ухвали від 20.10.2020 про витребування доказів у справі.

Таке нагадування з ухвалою отримано Банком 15.02.2021 (а.с. 45 т. 2), однак ПАТ «Дельта Банк» не подало витребуваних доказів, не повідомило про неможливість подати докази.

11.03.2021 до апеляційного суду від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк», оскільки у відповідності до договору відступлення права вимоги від 23.09.2020 ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (№ 0, № 1), укладеним із ОСОБА_2 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» залучено як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк».

Іншою ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2021 витребувано вищевказані докази від ТОВ «Вердикт Капітал».

Проте 17.05.2021 на адресу апеляційного суду ТОВ «Вердикт Капітал» було надіслано лише копію додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до договору поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006 та копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011. Одночасно ТОВ «Вердикт Капітал» повідомило суду, що не може надати розрахунок заборгованості, у зв`язку з чим ними направлено запит № 22506 від 06.05.2021 до АТ «Дельта Банк» для отримання даної інформації та запевнено суд, що при отриманні відповіді на запит, таку буде направлено на адресу Закарпатського апеляційного суду.

05.10.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» подало на електронну адресу апеляційного суду (одночасно повідомивши про надіслання поштою паперової копії) відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зокрема посилається, що у п.3.1, 3.2 договору поруки визначено, що такий договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Одночасно до відзиву долучено додатки в електронному вигляді, що містяться на СD-диску (а.с.167 т. 2, паперова копія відзиву з додатками надійшла до суду 11.10.2021): копію виписки ТОВ «Вердикт Капітал»; копію витягу з Додатку № 1 до Договору № 2306/к; копії виписок по рахунку за кредитним договором; копію додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до договору поруки № 36/10/06-МК (2) від 01.08.2006; копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 08.12.2011; клопотання про витребування доказів від АТ «Дельта Банк»; докази надіслання відзиву з додатками сторонам.

Так, у клопотанні про витребування доказів ТОВ «Вердикт Капітал» вказує, що не має змоги надати розрахунок заборгованості, так як його не має та не має змоги скласти, тому ними було направлено до АТ «Дельта Банк» запит із вимогою надати витребувані судом документи. У відповідь АТ «Дельта Банк» надіслало новому кредитору тарифи за надання такої інформаційної послуги, при цьому після сплати суми за надання запитуваної інформації, АТ «Дельта Банк» надано лише виписку по рахунку. ТОВ «Вердикт Капітал» просило апеляційний суд витребувати в АТ «Дельта Банк» розрахунок заборгованості за договором кредиту від 09.02.2006 № 36/10/06-МК (в подальшому № 0 та № 1), укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , станом на 18.07.2013, обчисленим наростаючим підсумком, за кожним черговим щомісячним платежем за період із 09.02.2006 до 18.07.2013 із зазначенням всіх складових боргу та внесених сум на його погашення.

Щодо заявленого клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про витребування розрахунку від АТ «Дельта Банк», слід зазначити, що судом апеляційної інстанції були вжиті всі заходи, необхідні для реалізації прав позивача, а також застосовано заходи процесуального примусу для добросовісного виконання процесуальних обов`язків. Тому колегія суддів відмовила у задоволенні такого клопотання ТОВ «Вердикт Капітал».

АТ «Дельта Банк» та його правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал», на неодноразові запити та ухвали суду не надали розрахунків заборгованості ОСОБА_1 в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. Колегія суддів зазначає, що із наданих виписок за кредитним договором відсутня можливість визначити розмір заборгованості поручителя протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, тобто у межах строку дії поруки.

Посилання ТОВ «Вердикт Капітал» на те, що у п. 3.2 договору поруки визначено, що такий договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором є необґрунтованими, оскільки умова договору поруки про його дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, не є строком, встановленим у договорі поруки, оскільки останній визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. З огляду на це слід застосувати припис, викладений у реченні другому частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутній належний та допустимий розрахунок заборгованості, у задоволенні вимог у частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи із того, що позивач на неодноразові запити суду не надав розрахунків заборгованості в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням.

Зазначена позиція апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позову до поручителя внаслідок відсутності розрахунку заборгованості за кредитним договором у межах строку дії поруки узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12.

За таких обставин, з урахуванням принципу диспозитивності, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 немає, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у частині вирішення вимог до поручителя ОСОБА_1 , через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову до ОСОБА_1 слід відмовити, тому із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1720,50 гривень (а.с. 202 т. 1) у відшкодування судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року у частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 та в частині стягнення з нього судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1720,50 гривень у відшкодування судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Головуюча:

Судді: