Справа № 583/391/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участі секретаря Добровольської А.А.

позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

його представника ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (Україна, Сумська область, м. Дніпро, ), третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Охтирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (Україна, Сумська область, м. Охтирка, площа Жовтнева, 4) про визнання батьківства, -

УСТАНОВИВ:

03.02.2021 позивачка звернулася до суд із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2007 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , який було розірвано 12.05.2015 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народилася дочка ОСОБА_6 . При оформленні реєстрації народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 було роз`яснено те, що оскільки дитина народилася протягом 10 місяців після розірвання шлюбу, батьком дитини записується чоловік, шлюб з яким було розірвано. Позивачка зазначала, що на момент народження дитини відносини між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_5 були припинені, будь-якого спілкування вони не підтримували. Охтирським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Сумській області анкетні дані новонародженої дитини були записані як ОСОБА_7 , її батьком записаний ОСОБА_5 , хоча біологічним батьком дитини є ОСОБА_3 , який не заперечує факт свого батьківства, однак затягує з внесенням змін до актового запису про її народження. Тому порушувала питання про:

визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

внесення зміни до актового запису № 21 від 23.01.2016 про народження ОСОБА_7 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області;

виключення з актового запису № 21 від 23.01.2016 про народження дитини у графі «Відомості про батька» запис про ОСОБА_5 , як батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з виключенням відповідних відомостей та інформації про ОСОБА_5 з граф актового запису «Дата народження», «Місце проживання», «Підстава запису відомостей про батька», «Видано свідоцтво серія, номер»;

зазначення батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із внесенням запису у графі «Відомості про батька» біологічного батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «Відомості про дитину» прізвище дитини зазначити як « ОСОБА_8 », по батькові « ОСОБА_9 », з внесенням відповідних відомостей та інформації про фізичну особу у графі актового запису «Дата народження», «Місце проживання», «Підстава запису відомостей про батька», «Видано свідоцтво серія, номер», залишити без змін відомості про матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у актовому записі про народження.

10.02.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області (суддя Соколова Н.О.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк до 03.03.2020 для подання відзиву на позовну заяву чи зустрічної позовної заяви.

03.03.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області (суддя Соколова Н.О.) призначено у справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

03.08.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , Охтирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства прийнято до провадження судді Ільченко В.М.

03.08.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

22.09.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

16.12.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відновлено провадження у справі, продовжено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

28.12.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

31.03.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відновлено провадження у справі, продовжено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

21.04.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області клопотання представника позивача про допит позивачки в якості свідка задоволено. В задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної експертизи відмовлено за необґрунтованістю. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи, встановлено загальний порядок дослідження доказів.

06.05.2021 протокольною ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області клопотання представника позивачки задоволено, залучено співвідповідачем ОСОБА_5

15.06.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області визнано заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про відвід головуючого судді необґрунтованою. Передано справу для визначення складу суду для розгляду заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про відвід головуючого судді.

15.06.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області (суддя Плотникова Н.Б.) в задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Ільченко В.М. відмовлено за безпідставністю.

06.08.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області визнано заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого судді необґрунтованою. Відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Ільченко В.М.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивачка пояснила, що з 2012 року у неї були тривалі стосунки з ОСОБА_3 , стосунків з іншими чоловіками за час одруження вона не мала. В 2015 році ОСОБА_1 завагітніла, в цей час вона була розлучена зі своїм чоловіком ОСОБА_5 . Про вагітність ОСОБА_1 повідомила батька дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила доньку. У відділі державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 повідомили про те, що оскільки після розірвання шлюбу не пройшло 8 місяців, батьком дитини буде записано її колишнього чоловіка ОСОБА_5 . Позивачка зазначила, що коли ОСОБА_3 приходив до неї в гості, то приносив солодощі для дитини, а також він походив до дитячого садка на свято 8 Березня, тобто визнавав дочку.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, пославшись на їх безпідставність. ОСОБА_3 пояснив, що він не є батьком малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на момент її зачаття позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Крім того, у вказаний період вона мала інтимні стосунки з іншими чоловіками. Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що висновок судової медично-генетичної експертизи не є належним та допустимим доказом, оскільки вона була проведена з порушенням встановлено законом порядку в ручному стандартному режимі, з вказівкою найменшої кількості локусів.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є його дитиною, оскільки на час зачаття дитини з її матір`ю ОСОБА_5 у статевих відносинах він не перебував. До народження дитини ОСОБА_5 знав, що вона не його, про це йому повідомила позивачка, яка сказала, що вагітна не від нього. ОСОБА_5 в цей час перебував за кордоном. Колишня дружина ОСОБА_1 запитувала у нього чи можна записати дитину на його прізвище, на що останній погодився, оскільки позивачка пообіцяла не пред`являти претензій щодо утримання дитини та хотіла щоб у її дітей було одне прізвище. З 2015 року ОСОБА_5 не порушував питання про його батьківство щодо малолітньої ОСОБА_7 , з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання батьківства не звертався.

Представник Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо розгляду справи не мав.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, вислухав пояснення учасників справи, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 11.08.2007 виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області, 11.08.2007 ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 07. (Том 1 а.с. 10)

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2015 у справі № 583/1296/15-ц, провадження № 2/583/603/15 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . (Том 1 а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.01.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_7 , батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про що зроблений відповідний актовий запис № 21. (Том 1 а.с. 13)

В актовому записі про народження № 21 від 23.01.2016 на підставі свідоцтва про народження № 101 від 15.01.2016 Сумського обласного клінічного перинатального центру внесено відомості про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В графі «Відомості про батька» вказано наступні дані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство та місце проживання батька документально не підтверджене, в графі «Підстави запису відомостей про батька» зазначено актовий запис про шлюб № 07 від 11.08.2007, складений Богуславською сільською радою Борівського району Харківської області. В графі «Відомості про матір» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_3 . (Том 1 а.с. 47)

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалася на те, що біологічним батьком її доньки ОСОБА_6 є саме ОСОБА_3 , який добровільно не бажає подавати заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей про нього як батька у актовий запис про народження дитини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народила ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу з ОСОБА_5 , отже, презюмується, що саме останній є батьком дитини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

За приписами п.п. 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.05.2009 у справі «Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, зазначено, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства щодо конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно висновку експерта № 103-19-2021 від 19.03.2021, за результатами проведення судової медично-генетичної експертизи, здійсненої в приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи лікарем судово-медичним експертом-імунологом першої кваліфікаційної категорії Юрченко М.В., молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_7 складає величину не менше ніж 99,99 %. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistiche Abstam-mugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_7 практично доведене. (Том 1 а.с. 138-141)

Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_11 пояснила, що електрофореграма знаходиться всередині програми, це генетичний аналізатор, графічне зображення коду ДНК людини, якими користується експерт при проведенні дослідження для надання висновку. На звичайному принтері електрофореграма не роздруковується. Експерт зазначила, що зразки підписуються в присутності осіб, однак відразу після забору не опечатуються, оскільки вони мають висохнути. Зразки матеріалу можуть бути відібрані без оплати експертного дослідження. Епітелій ротової порожнини у сторін не відбирали, у зв`язку з тим що вся інформація міститься в крові. Під час забору зразків крові ОСОБА_1 з дитиною та ОСОБА_3 знаходилися в одному кабінеті. Експерт наголосила на тому, що власної зацікавленості в результаті експертизи вона не мала. Під час відбору зразків та в наступному будь-яких зауважень чи скарг сторони не висловлювали.

Таким чином, суд обґрунтовано доходить висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_7 .

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_3 на недопустимість як доказу висновку експерта № 103-19-2021 від 19.03.2021, оскільки вказаний висновок судової молекулярно-генетичної експертизи є чітким, зрозумілим та на не викликає сумнівів щодо його правильності, порушень при його складенні судом не встановлено.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Положеннями Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

В рішенні Європейський суд з прав людини в справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), зазначено, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Згідно вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 зазначено, що в тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Суд зазначає, що офіційно визнаний факт батьківства ОСОБА_5 на підставі презумпції шлюбного батьківства породжує передбачені сімейним законодавством його обов`язки щодо виховання та матеріального утримання дитини. Однак, ОСОБА_5 упродовж всього життя ОСОБА_7 не вважав себе батьком дитини, не заявляв та не реалізував свої батьківські права щодо неї, проти чого позивачка не заперечувала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 володіла інформацією про реального батька дитини, про що повідомила відповідача ОСОБА_5 . Позивачка не перешкоджала налагоджуванню стосунків батька і доньки між відповідачем ОСОБА_3 , який є біологічним батьком дитини.

Таким чином, вимоги про визнання батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження не порушують право дитини знати свого батька і право на його піклування, оскільки в межах вказаної справи вирішується право дитини знати свого біологічного батька, відомості про якого встановлені за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що концепція ст. 138 СК України спрямована на можливість жінки, яка народила дитину, оспорити батьківство свого чоловіка шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За приписами ч.ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачкою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, а також понесені судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи в розмірі 3805 грн, сплачено грошові кошти за надану правничу допомогу в загальній розмірі 10000 грн, сплачено за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 3310,35 грн. (т. 1 а.с. 8, 176-202, т. 2 а.с. 37),

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 17956,15 грн, пропорційно по 8978,10 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженої у м. Охтирка Сумської області, матірю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Внести зміни до актового запису № 21 від 23 січня 2016 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області:

виключити з актового запису № 21 від 23 січня 2016 року про народження дитини у графі «Відомості про батька» запис про ОСОБА_5 як батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,;

зазначити батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із внесенням запису у графі «Відомості про батька» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

прізвище дитини зазначити як « ОСОБА_8 », по батькові « ОСОБА_9 »;

відомості про матір дитини залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ( ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування судових витрат 8978,10 ( вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім грн. 10 коп).

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ,Україна, Сумська область, м. Дніпро, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування судових витрат 8978,10 ( вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім грн. 10 коп).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13 жовтня 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко