ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7787/21 Справа № 175/3514/19 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявами про скасування заходів забезпечення позову, в яких просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26 лютого 2021 року та ухвалою від 10 червня 2020 року, з урахуванням ухвали від 03 липня 2020 року про виправлення описки.

Заява мотивована тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В забезпечення зобов`язань за Генеральною угодою між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 , 26 грудня 2014 року та 30 грудня 2015 року були укладені Іпотечні договори №50214Z61, №50215Z45, предметами яких є: Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,1288 га у АДРЕСА_1 , Житловий будинок загальної площею 274,7 кв.м у АДРЕСА_1 , квартира №154 загальною площею 45,2 кв.м у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 . 15 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір застави №50214Z52, предметом якого є транспортний засіб марки «PORSCHE CAYENNE S» 2008 року випуску, об`єм двигуна 4806 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 25 грудня 2012 року. Заявник вважає, що накладені судом заборони перешкоджають задоволенню вимог іпотекодержателя за рахунок забезпеченого майна.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що підстави для задоволення заяв про скасування заходів забезпечення позову відсутні, посилання відповідача у заявах та представника відповідача у судовому засіданні на те, що вказані заходи забезпечення позову порушують права іпотекодержателя (банку), суд не приймає до уваги, оскільки сам банк таких вимог суду не пред`являв, а отже відсутні підтвердження того, що накладені в межах даної цивільної справи заходи забезпечення перешкоджають задоволенню вимог кредитора (іпотекодержателя).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити її заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що накладені судом заборони перешкоджають задоволенню вимог іпотекодержателя за рахунок забезпеченого майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, районний суд виходив з відсутності підстав підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте колегія суддів частково не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, належним чином не дослідив та не перевірив наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову та обставини чи є спірне майно, а саме квартира АДРЕСА_3 та транспортний засіб "PORCHE CAYENNE" предметом застави або іпотеки, а також належність цього майна комусь із сторін, тобто фактично суд першої інстанції не у повному обсязі розглянув заяву про скасування, у зв`язку з чим прийшов до передчасного висновку про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову.

Мотивованість та обґрунтованість рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зазначені порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що призвело до однобічного розгляду питання.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року - скасувати та справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко