Головуючий суду 1 інстанції - Лизенко І.В.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 423/3745/18
Провадження № 22-ц/810/661/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Стахової Н.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Лизенко І.В., в м. Попасна Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Первомайського міського суду від 03.07.2008 року на користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.09.2010 року та на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 05.10.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Первомайського міського суду Луганської області від 03 липня 2008 року з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), починаючи з 11.06.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка звернулася до ДВС та було відкрито виконавче провадження, весь час позивач сплачував аліменти у частці від своєї заробітної плати. Проте, починаючи з 28.09.2010 року їх спільна дочка ОСОБА_5 перестала перебувати на утриманні відповідачки, оскільки відповідачка влаштувала ОСОБА_8 до Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату і в цій школі-інтернаті дочка знаходилася на державному утриманні. Таким чином, починаючи з 28.09.2010 року відповідачка взагалі не утримувала дочку, хоча він продовжував добросовісно сплачувати аліменти відповідачці. Після закінчення школи-інтернату Дар`я переїхала до м.Сєвєродонецьк та влаштувалася на навчання у ДНЗ "Сєвєродонецький професійний ліцей", де також продовжувала перебувати на державному забезпеченні. Наразі ОСОБА_9 є повнолітньою і продовжує навчання, проживає у гуртожитку ліцею, отже, відповідачка не приймала участі в утриманні їх спільної дочки до її повноліття.

Позивач зазначає також, що починаючи з 05.10.2015 року їх спільна дочка ОСОБА_6 перестала перебувати на утриманні відповідачки, оскільки вона влаштувала ОСОБА_10 до ОСОБА_11 обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, і ОСОБА_10 знаходиться там на державному утриманні. ОСОБА_10 продовжує навчання в цій школі-інтернат. Вважає, що відповідачка перестала утримувати ОСОБА_10 починаючи з 05.10.2015 року. Він також весь час продовжував добросовісно сплачувати аліменти відповідачці на утримання ОСОБА_10 . Позивач вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дочок ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на користь відповідачки з того часу, як діти почали навчатися у школі-інтернаті, є несправедливим та таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 181 СК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Попаснянького районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року в позовних вимогах ОСОБА_6 відмовлено.

Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що сторонами у заявах по суті визнано, що позивач проживає окремо від дітей. Наведеними вище доказами підтверджено, що доньки сторін перебувають на неповному державному забезпеченні; одягом, навчальним приладдям доньок забезпечує відповідачка. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження нецільового використання відповідачкою сплачених ним аліментів. Отже, за відсутності доказів нецільового використання відповідачкою аліментів, відсутні передбачені законом підстави для звільнення позивача від сплати аліментів. Окрім того, сімейним законодавством не передбачено звільнення від сплати аліментів за минулий час та щодо повнолітньої доньки..

Доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю та постановити нове, задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Первомайським міським судом було постановлено рішення про стягнення з мене, ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), починаючи з 11.06.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Тобто, по 1/6 частці від доходу на кожну дитину. Відповідач звернулася до ДВС та було відкрито виконавче провадження (копія виконавчого листа та постанови про відкриття провадження додавалися). Весь час я сплачував аліменти у частці від своєї заробітної плати. Починаючи з 28.09.2010 року наша з відповідачем донька, ОСОБА_5 , перестала перебувати на утриманні відповідача, оскільки відповідач влаштувала ОСОБА_8 до Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, що не заперечується відповідачем. В цій школі-інтернаті Дар`я знаходилася надержавному утриманні. Відразу після закінчення школи-інтернату Дар`я переїхала до м. Сєвєродонецька та влаштувалася на навчання до ДНЗ "Сєвєродонецький професійний ліцей", де також продовжувала перебувати на державному забезпеченні. Відповідач також не приймала участі в утриманні нашої дочки до її повноліття. Таким чином, відповідач перестала утримувати ОСОБА_8 починаючи з 28.09.2010 року. З цього часу відповідач по справі нашу дочку взагалі не утримувала. Вона знаходилася на утриманні держави, хоча я і продовжував добросовісно сплачувати аліменти відповідачеві. Куди дівалися сплачені мною аліменти мені не відомо, але точно не на утримання нашої дитини. Починаючи з 05.10.2015 року наша з відповідачем дочка, ОСОБА_6 , перестала перебувати на утриманні відповідача, оскільки відповідач влаштувала ОСОБА_10 до Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату. В цій школі-інтернаті ОСОБА_10 знаходиться на державному утриманні. ОСОБА_10 продовжує навчання в цій школі-інтернаті по теперішній час та продовжує перебувати на державному утриманні. Таким чином, відповідач перестала утримувати ОСОБА_10 починаючи з 05.10.2015 року. З цього часу відповідач по справі нашу дочку взагалі не утримувала. Вона знаходилася на утриманні держави, хоча я і продовжував добросовісно сплачувати аліменти відповідачеві. Куди дівалися сплачені мною аліменти мені не відомо, але точно не на утримання нашої дитини.

Стягнення з нього аліментів на утримання дочок, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , на користьвідповідача з того часу, як діти почали навчатися у школі-інтернаті, скаржник вважаєнесправедливим та таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 СК України. Не зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції помилково вважає, що відповідач продовжувала повністю утримувати дочок, хоча вони і перебували на державному утриманні. Свої хибні висновки суд зробив на підставі довідок гімназії, які були надані відповідачем разом із відзивом на позов, і в яких неправомірно зазначено, що я, нібито, не приймав участі в утриманні дочок. Звідки в гімназії така інформація, і чому така інформація була вказана у довідках мені не відомо. Задля з`ясування вказаного, мною було в судовому засіданні заявлено клопотання про виклик ОСОБА_13 , директорки Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату (місце роботи: 93292 Луганська обл., м. Гірське, вул. Центральна, 30), в якості свідка, але суд хоч і задовольнив моє клопотання, але зазначену особу так і не викликав, чим було порушено моє право на подання доказів та виклик свідків. У зв`язку із не викликом вказаного свідка, неможливо було спростовано інформацію, яка була вказана у довідках. Тим більше, жодних інших доказів щодо, ніби повної витрати аліментів на дітей, відповідач не надала, навіть, не з`явилася у судові засідання. До всього, не виклик у судове засідання в якості свідка моєї дочки, ОСОБА_5 , на яку відповідачка безпосередньо зобов`язана була витрачати аліменти також призвело до постановлення незаконного рішення, оскільки належним чином н було з`ясовано усіх обставин справи. При цьому, моя дочка підтвердила би особисто те, чі витрачалися відповідачем кошти на її утримання та в якому розмірі. Тобто, стягнення аліментів за рішенням суду є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини, і ці аліменти сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Якщо дитина не проживає зі стягувачем аліментів, то право стягнення таких аліментів повинно бути припинено. Так як діти. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з певного часу перестали бути на утриманнівідповідача, а стали на утримання держави, то у відповідача змінився матеріальний тасімейний стан. З цього часу відповідач не вправі вимагати від мене сплати аліментів на їїкористь на утримання дітей. Отже, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права (їх незастосуванням), а також незастосуванням судової практики (як національної, так і міжнародної) суд першої інстанції здійснив помилковий висновок про відмову у задоволенні моїх позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача по справі не надходило, що не заважає розгляду справи відповідно до положень ст.360 ЦПК України.

Явка сторін

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання зявився позивач і його представник, відповідачка наллежним чином повідомлена про розгляд справи , заяв, клопотань, щодо відкладення розгляду справи не надходило.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції «Про права дитини», частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Рішенням Первомайського міського суду Луганської області від 03 липня 2008 року по справі №2-1922/2008 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), починаючи з 11.06.2008 року до досягнення дітьми повноліття.

Видано відповідний виконавчий лист (а.с.7).

Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської облсті Гречишкіною О.В. ВП 22157236 від 15.07.2013 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_6 , постановлено проводити утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику після відрахування податків у розмірі 70% починаючи з 01.07.2013 р. до погашення заборгованості у сумі 42014,41 грн. та за 1 місяць 17 днів виходячи із з/п з 15.03.2013 р., а після погашення по 1/2 ч .щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей (а.с.8).

Довідкою № 480 від 04.10.2018 підтверджено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчалася у Гірській обласній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті з 28.09.2010 по 07.06.2016 та знаходилася на неповному державному утриманні ( а.с.8 зворот).

Довідкою № 192 від 02.10.2018 також підтверджено факт навчання ОСОБА_5 у ДНЗ "Северодонецький професійний ліцей" з 01.09.2016 по 08.02.2020 та перебування на неповному державному забезпеченні ( а.с.9, 52).

Згідно довідки № 479 від 04.10.2018 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчається у Гірській обласній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті з 05.10.2015 р. та знаходиться на неповному державному утриманні ( а.с.9 зворот).

З акту місця проживання ОСОБА_6 , 2005 року народження, від 01.10.2019 вбачається, що ОСОБА_14 на канікулах перебуває разом з матір`ю ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (55).

Довідкою, виданою 02.10.2019 Гірською обласною спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом, підтверджується, що ОСОБА_5 , 2000 року народження, дійсно навчалась з 28.09.2010 по 07.06.2016 у школі-інтернаті; на вихідні, святкові та канікулярні дні регулярно їздила додому; одягом та навчальним приладдям дівчинку забезпечувала матір ОСОБА_15 . Батько дівчинки участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не приймав (а.с.56).

Довідкою, виданою 02.10.2019 Гірською обласною спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом, підтверджується, що ОСОБА_6 , 2005 року народження, дійсно навчається з 05.10.2015 у школі-інтернаті; на вихідні, святкові та канікулярні дні регулярно їздила додому; одягом та навчальним приладдям дівчинку забезпечувала матір ОСОБА_15 . Батько дівчинки участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не приймав (а.с.57).

Згідно листа Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату від 28.05.2021 матеріальним забезпеченням ОСОБА_6 , її вихованням займається мати ОСОБА_16 , яка постійно забирає доньку на канікулярні, святкові та вихідні дні додому; у період навчального року дівчинка знаходилась на неповному державному забезпеченні (безкоштовне навчання та харчування). Батько почав підтримувати стосунки з донькою лише з жовтня 2020 року, періодично забираючи на вихідні дні (а.с.118).

Згідно ст.180, 181 ч.3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням.

Сторонами у заявах по суті визнано, що позивач проживає окремо від дітей.

Наведеними вище доказами підтверджено, що доньки сторін перебувають на неповному державному забезпеченні; одягом, навчальним приладдям доньок забезпечує відповідачка.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження нецільового використання відповідачкою сплачених ним аліментів.

Отже, за відсутності доказів нецільового використання відповідачкою аліментів, відсутні передбачені законом підстави для звільнення позивача від сплати аліментів.

Окрім того, сімейним законодавством не передбачено звільнення від сплати аліментів за минулий час та щодо повнолітньої доньки..

Доводи апеляційної скарги про те що відповідачка перестала утримувати доньок протирічать доказам наявним в матеріалах справи (а.с.9,118) і у суда відсутня необхідність у допиті свідків так як ообставини підтверджені належними доказами.

Позиція апелянта про те, що доньки знаходяться на повному державному утриманні не відповідають обставинам і доказам по справі (а.с.9 та 9 зв.с.).

Виходячи з аналізу практики висловленої Верховним Судом, ЄСПЛ судова колегія приходить висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги, а постановлене рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 червня 2021 року залишити без змін. Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.259,367,374,375,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 19 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: