Провадження №2/447/296/21
Справа №465/5989/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.10.2021 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ДрузюкМ.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

за участю позивача ОСОБА_1 ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за період з 21.12.2017 по 24.03.2020 в розмірі 1 542 648 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 92 193,52 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він за договором позики передав позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 1 360 000 грн., за умови повернення йому зазначеної суми не пізніше 20.12.2017. На підтвердження факту передачі грошей відповідач написав йому розписку і отримав гроші. ОСОБА_2 зобов`язання, викладені в борговій розписці, у строки не виконав, на усне прохання повернути гроші не реагував. Тому позивач просить позов задоволити, стягнути з відповідача на його корись 1 360 000 грн. боргу, 182 648 грн. інфляційних втрат та 92 193,52 грн. трьох процентів річних, нарахованих за період з 21.12.2017 по 24.03.2020, судовий збір сплачений ним при подані позову до суду.

Ухвалою судді від 23.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.09.2021 справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 06.10.2021 позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, просив позов задоволити, не заперечив щодо постановлення у справі заочного рішення.

Відповідач у судові засідання 20.07.2021, 06.09.2021, та 06.10.2021 на з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 804, 978, оголошенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України», заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористався.

Тому, зі згоди позивача суд ухвалює проведення заочного розгляду справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши дійсні обставини справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розписки від 11.10.2017, ОСОБА_2 отримав в якості позики від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 360 000 грн., які зобов`язався повернути не пізніше 20.12.2017; розписка не є безгрошовою, дана добровільно, без жодного примусу. Оригінал розписки від 11.10.2017 був наданий позивачем для огляду в судовому засіданні.

Проте, відповідач грошових коштів , отриманих за розпискою від 11.10.2017 ,в сумі 1 360 000 грн. не повернув, що слугувало підставою для звернення з позовом до суду.

Як вбачається з розрахунку, доданого до позовної заяви, сума інфляційних втрат, нарахованих за період з січня 2018 року по лютий 2020 року складає 182 648 грн., а сума трьох процентів річних, нарахованих з 21.12.2017 по 24.03.2020, складає 92 193,52 грн.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання щодо повернення суми позики в розмірі 1 360 000 грн. відповідно до розписки від 11.10.2017, суд зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 1 360 000 грн. є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18 у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розписка від 11.10.2017, написана відповідачем власноручно про те, що він позичив у позивача кошти, підтверджує укладені між сторонами договірні відносини та отримання відповідачем від позивача грошові кошти, які зобов`язаний повернути.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

У розписці, наданій відповідачем, не було вказівки на те, що договір є безпроцентним.

Положеннями ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Звертаючись до суду позивач з позовом у справі (18.09.2020) подав розрахунок інфляційних збитків, за період з січня 2018 року по лютий 2020 року, в розмірі 182 648 грн., розрахунок 3% відсотків за користування грошовими коштами за період з 21.12.2017 по 24.03.2020 ( за борговою розпискою від 11.10.2017), що складає 92 193,52 грн.

Враховуючи вищенаведене та період нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на суму основного боргу, вимога про стягнення з відповідача 182 648 грн інфляційних втрат та 92 193,52 грн 3% річних підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 10,19, 81, 89, 259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з урахуванням індексу інфляції за період з 21.12.2017 по 24.03.2020 у розмірі 1542648( один мільйон п"ятсот сорок дві тисячі шістсот сорок вісім ) грн. та 92193( дев`яносто дві тисячі сто дев`яносто три ) грн.52 коп. трьох процентів річних від простроченої суми та судовий збір у сумі 10510( десять тисяч п"ятсот десять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 місце проживання : АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 11.10.2021

Суддя Друзюк М. М.