Справа № 283/2251/20
провадження №2/283/122/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді Ярмоленка В.В. з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_7

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

21.10.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.

Предметом позовних вимог єнаступне:

-визнання недійсним та скасування рішення Малинської міської ради Житомирської області від 24.11.2009 року «Про припинення права користування, передачу у власність та оренду земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку у спільно-суміжну власність двір спільного користування, площею 0,0279 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (пункт 4.21 рішення);

-визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області від 16.12.1999 року №277 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок, надання їх в користування та видачу державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. (пункт 2 рішення);

-скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованій в АДРЕСА_1 ;

-скасування рішення про присвоєння земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастрового номеру :01:005:0419.

Підставою позовних вимог є те, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є власниками земельних ділянок та відповідних житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0425 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0295 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ; позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , присадибна земельна ділянка під яким не приватизована. Відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0418 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

Повз домоволодіння сторін проходить провулок (проїзд), через який здійснюється в`їзд на земельні ділянки сторін. В серпні 2019 року позивачам стало відомо про те, що земельна ділянка, яка рахується проїздом, приватизована відповідачем ОСОБА_4 , а саме: земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0419, площею 0,0275 га.

З метою приватизації земельної ділянки під домоволодінням, належним ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , остання звернулася до ФОП ОСОБА_8 для складання технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельної ділянки в натурі, для подальшого оформлення права власності на даний об`єкт нерухомого майна. Проте листом №50 від 29.08.2019 року ФОП ОСОБА_8 було проінформовано ОСОБА_1 щодо неможливості виготовлення техдокументації у зв`язку з тим, що територія під`їзду до земельної ділянки перебуває у приватній власності ОСОБА_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:005:0419.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0419 належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . При цьому, акт погодження меж спірної земельної ділянки позивачі, як сусідні землекористувачі, не підписували. Спірна земельна ділянка перекриває проїзд на присадибні земельні ділянки позивачів, що обмежує їх у здійсненні та реалізації права власності на землю, що їм належна. З відомостей, наявних на Публічній кадастровій карті та Генеральному плані земельної ділянки, погодженому головним архітектором району, спірна земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0419 позначена саме як проїзд.

Відтак, враховуючи, що спірна земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0419 сформована за рахунок землі загального користування проїзду до земельних ділянок та домоволодінь позивачів, то в такому разі порушуються їх права та інтереси, як власників вказаних об`єктів нерухомого майна, а тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з даним позовом.

Явка та позиція сторін по справі щодо спору:

Представники позивачів адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Договорів про надання правової допомоги №07-11/19, №07-12/19, №07-13/19 від 25.11.2019р. та Ордерів на надання правової допомоги серії ЖТ №085289, №085287, №085290 від 20.10.2020р., а також адвокат Вовк С.О., який діє в інтересах позивачів на підставі Договорів про надання правової допомоги №30-03/20, №30-03/20-2, №30-03/20-3 від 30.03.2020р., а також Ордерів на надання правової допомоги серії АІ №1067129, №1067131, №1067132 від 09.11.2020р., в судове засіданняз`явилися, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Тимошенко С.В., який діє в інтересах відповідача на підставі Довіреності від 11.11.2020 р., виданої згідно доручення Коростенського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 11.11.2020р. №536, в судове засідання з`явилися,заперечили щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Представник відповідача Малинської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився,про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Разом з цим, у ході судового розгляду справи за підписом міського голови Шостака О.Г. було подано лист №152 від 10.11.2020р., з якого вбачається, що орган місцевого самоврядування не визнає позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з тих підстав, що приймаючи спірні рішення, міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і жодних прав позивачів не порушила. Також міський голова просив проводити розгляд справи за відсутності представника міської ради.

Відповідач ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 (первісного відповідача) та залучена до участі у судовому розгляді справи на підставі ухвали суду, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Разом з цим, 26.02.2021 року подала до суду відзив на позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якого вбачається наступне. Так, ОСОБА_5 зазначає, що її батько ОСОБА_6 , разом з братом ОСОБА_7 , були спільними власниками домоволодіння по АДРЕСА_4 . 30.08.2012 року вказаний будинок був відчужений ними на користь ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, не була предметом договору, оскільки на момент відчуження вона не була приватизована. Земельна ділянка, відносно якої виник спір, завжди використовувалася як спільний проїзд до сусідніх будинків.

Відповідач вважає, що при відчуженні її батьком ОСОБА_6 житлового будинку на користь позивача ОСОБА_1 , у нього автоматично припинилося право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в силу положень ст.120 ЗК України в редакції, яка діяла на момент укладення Договору купівлі-продажу (у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти). На даний час ОСОБА_5 є спадкоємицею після смерті батька, але жодним чином не претендує на спірну земельну ділянку і до спадкової маси її не включала, оскільки будь-які документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_6 на землю, відсутні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу у Малинському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився, проте 23.11.2020 року до суду надійшов відзив за підписом представника третьої особи ОСОБА_9 , яка просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які стосуються скасування кадастрового номеру, який присвоєний спірній земельній ділянці, виходячи з наступного. Формування земельної ділянки полягає у її створенні як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про землю до Державного земельного кадастру, що являє собою державну реєстрацію земельної ділянки, яка здійснюється державними кадастровими реєстраторами. Кадастровий номер земельної ділянки є індивідуальним та неповторним, який використовується тільки для кодування землі та несе в собі інформацію щодо її місцеположення в межах адміністративно-територіального устрою. Кадастровий номер входить в перелік відомостей, що містить земельна ділянка, тобто є складовою інформації про землю. Отже, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформативний характер. Отже, представник третьої особи вважає, що належним способом захисту у даній справі є лише оскарження рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 , залучений до участі у розгляді справи ухвалою суду від 15.09.2021 року, не заперечував щодо задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частково,виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Право власності на присадибну земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0425 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 підтверджується наступним:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 228752902 від 20.10.2020 року, позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №422 та виданого Малинською державною нотаріальною конторою, належить на праві власності Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_4 , загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м., без врахування будівництва житлової прибудови «А2», будівництво якої виконано без надання замовником дозвільних документів. Житловому будинку з господарськими будівлями в ДРРП присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09.

Вищевказаний житловий будинок розташований на присадибній земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0425, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0268 га, Ѕ частина якої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №423 та виданого Малинською державною нотаріальною конторою, належить на праві власності ОСОБА_3 . Даній земельній ділянці в ДРРП присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09 (а.с.11-12).

Право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 підтверджується наступним:

Встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями на праві спільної часткової власності по Ѕ частці за кожним належав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

30.08.2012 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. було посвідчено Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями в Ѕ частці кожний, що розташований в АДРЕСА_4 . Разом з цим, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, що відчужується не є предметом договору, оскільки вона не приватизована та знаходиться в комунальній власності міста Малина (а.с.19).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 228747920 від 20.10.2020 року позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_4 , загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м. (а.с.17).

Право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 та право власності на присадибну земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0295 підтверджується наступним:

30.07.2004 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. було посвідчено Договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким ОСОБА_10 відчужила на користь ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_4 . За цим Договором земельна ділянка, на якій розміщено вказаний житловий будинок, що є предметом договору, не є власністю продавця, рішення компетентного органу про її приватизацію не приймалося (а.с.50).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 228742986 від 20.10.2020 року позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_4 , загальною площею 176,7 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м. (а.с.26).

Рішенням 19-ої сесії 5-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 26.06.2007 року «Про припинення права користування, передачу у власність та в оренду земельних ділянок» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання державного акта на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 (а.с.49).

З Акту визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.11.2007 року вбачається опис меж земельної ділянки, що передається у власність ОСОБА_2 , які погоджені сусідніми землекористувачами, в тому числі і ОСОБА_4 . З даного Акту слідує, що на схематичному зображенні плану земельної ділянки наявний проїзд, який належить до земель загального користування (а.с.44).

Згідно ОСОБА_11 земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_2 , на схематичному зображенні території земельної ділянки наявний проїзд, який в подальшому у 2009 році буде переданий у спільно-суміжну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.57).

Відповідно до довідки Відділу земельних ресурсів у м. Малині №114 від 16.11.2007 року, земельна ділянка, яка передається у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 присвоєно кадастровий номер :01:005:0295 (а.с.43).

Рішенням 23-ої сесії 5-го скликання Малинської міської ради від 04.12.2007 року «Про припинення права користування, передачу у власність та в оренду земельних ділянок», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передано безоплатно у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 , площею 0,0821 га пункт 20.38 рішення; видано Державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 , площею 0,0821 га пункт 21.52 рішення (а.с.40).

Право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419 за відповідачем ОСОБА_4 підтверджується наступним:

Відповідно до Договору від 28.07.1970 року, ОСОБА_12 продала ОСОБА_4 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_5 (а.с.124-125).

Згідно Генерального плану земельної ділянки по АДРЕСА_4 , затвердженого районним архітектором, який слугує додатком до рішення виконкому Малинської міської Ради народних депутатів №428 від 21.09.1978 року, забудовнику ОСОБА_4 було надано земельну ділянку,яка суміжна з земельною ділянкою ОСОБА_13 . Територія, яка оточує житлові об`єкти та прибудови до них, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_13 згідно Генерального плану має назву «спільний двір» (а.с.37).

На підставі рішення виконкому міської ради №273 від 16.12.1999 року 28 грудня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 було видано Свідоцтво на право власності №1413 на житловий будинок АДРЕСА_4 (а.с.127).

Відповідно до архівного витягу Малинської міської ради Житомирської області рішення виконавчого комітету №277 від 16.12.1999 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок, надання їх в користування та видачу державних актів на право приватної власності на землю», передано в приватну власність ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських приміщень ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. пункт 2 рішення органу місцевого самоврядування (а.с.29).

Рішенням 48-ої сесії 5-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 24.11.2009 року, у зв`язку з контрольним обміром меж земельних ділянок внесено зміни у рішення виконкому, рішення сесії міської ради про передачу у власність земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з видачею Державного акту на право власності на земельні ділянки слідуючим громадянам: пункт 4.21 рішення ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 у власність загальною площею 0,0665 га та у спільно-суміжну власність двір спільного користування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , площею 0,0279 га (рішення виконавчого комітету №277 від 16.12.1999р., площею 1000 кв.м.) (а.с.28).

Згідно інформації з Державного земельного кадастру, суб`єктами права власності на спірну земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419 є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.35-36).

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_8 №50 від 29.08.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , при виконання камеральних робіт з складання технічної документації із землеустрою, встановлено, що до земельної ділянки ОСОБА_1 неможливо спроектувати під`їзд, так як існуюча територія під`їзду перебуває у приватній власності за цільовим призначенням земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровими номерами :01:005:0418 та :01:005:0419 (а.с.39).

З листа виконкому Малинської міської ради Житомирської області №1639/03-12 від 24.12.2019 року вбачається, що виконавчий комітет не володіє інформацією щодо того чи здійснювалося погодження меж земельної ділянки із власниками суміжних земельних ділянок згідно проекту землеустрою щодо виділення у приватну власність земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_5 кадастровий номер :01:005:0419. Також виконком міської ради не володіє інформацією стосовно того, чи рахувалася згідно Генерального плану м. Малина земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0419, як земля загального користування, зокрема як проїзд житлових будинків АДРЕСА_6 (а.с.27).

Процесуальні рішення, прийняті судом у ході розгляду справи:

Ухвалою суду від 28.01.2021 року замінено відповідача ОСОБА_6 на його спадкоємця доньку ОСОБА_5 на підставі даних матеріалів спадкової справи №17/2017, заведеної приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року зобов`язано Малинську міську раду Житомирської області провести обстеження суміжних земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0425, розташованої в АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0295, розташованої в АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_2 ;

-земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_1 ;

-земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0419, розташованої в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0418, розташованої в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4

на предмет існування під`їзду (проїзду) до кожної з ділянок (а.с.156-157).

Згідно листа виконкому Малинської міської ради №1533/03-12 від 02.07.2021 року, відповідно до збірного кадастрового плану суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_5 , встановлено, що проїзд (кадастровий номер :01:005:0419) знаходиться у приватній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , яка надавалася їм як двір спільного користування. Щодо земельної ділянки ОСОБА_4 (кадастровий номер :01:005:0418), під`їзд існує через наданий їй у власність проїзд. Щодо земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , фактичного проїзду та підходу немає. Щодо земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:005:0295) є лише підхід через існуючий проїзд загального користування, оскільки ширина його становить 2,5м та на ньому знаходиться недіючий колодязь. Щодо земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер :01:005:0425), підхід і під`їзд до існуючих воріт через проїзд, наданий у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відсутній (а.с.162). До листа додається Збірний кадастровий план суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_5 (а.с.163).

Ухвалою суду від 19.07.2021 року витребувано з Відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області належним чином завірену копію технічної документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419, розташовану в АДРЕСА_4 (а.с.167-168).

Листом Відділу у Малинському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №9-6-0.18-34/114-21 від 26.07.2021 року проінформовано суд, що до Державного фонду документації із землеустрою технічна документація із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419 не надходила та у Відділі не обліковується (а.с.170).

Ухвалою суду від 28.07.2021 року витребувано з Архівного відділу виконавчого комітету Малинської міської ради належним чином завірені копії документів, які стали підставою для прийняття рішення Малинською міською радою (48-а сесія 5-го скликання) «Про припинення права користування, передачу у власність та оренду земельних ділянок» від 24 листопада 2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з подальшою видачею Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0665 га та у спільно-суміжну власність двір спільного користування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , площею 0,0279 га (а.с.171-172).

Листом №403/07-55 від 04.08.2021 року Архівний відділ виконкому Малинської міської ради проінформував суд щодо відсутності документів, переданих на збереження, визначених в ухвалі від 28.07.2021 року (а.с.174).

Ухвалою суду від 15.09.2021 року залучено до участі у справі №283/2251/20 (провадження №2/283/122/2021) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_7 (а.с.179).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Згідно ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до частини першої статті 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст.ст. 38, 39 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю ( ч.1 ст. 83 ЗК України).

Відповідно до вимог частини 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту;

в) землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом;

г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом;

ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом;

д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування;

е) земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об`єктів, або на земельних ділянках дна водних об`єктів;

є) землі під об`єктами інженерної інфраструктури міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у комунальній власності.

Суд звертає увагу, що станом на дату прийняття Малинською міською радою спірного рішення від 24.11.2009 року щодо надання ОСОБА_4 у спільно-суміжну власність двору спільного користування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , площею 0,0279 га, частина 3 статті 83 ЗК України визначала перелік земель комунальної власності, які не могли передаватися у приватну власність, в тому числі, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0419є землею загального користування - проїздом, а отже з урахуванням приписів ст. 83 ЗК України не могла бути передана у приватну власність.

До таких висновків суд дійшов при дослідженні матеріалів справи, а саме:

-Генерального плану земельної ділянки по АДРЕСА_4 , затвердженого районним архітектором, який слугує додатком до рішення виконкому Малинської міської Ради народних депутатів №428 від 21.09.1978 року, згідно якого забудовнику ОСОБА_4 було надано земельну ділянку,яка суміжна з земельною ділянкою ОСОБА_13 . Територія, яка оточує житлові об`єкти та прибудови до них, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_13 згідно Генерального плану має назву «спільний двір»;

-Акту визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.11.2007 року,згідно якого вбачається опис меж земельної ділянки, що передається у власність позивачу ОСОБА_2 , які погоджені сусідніми землекористувачами, в тому числі і ОСОБА_4 . З даного Акту слідує, що на схематичному зображенні плану земельної ділянки наявний проїзд, який належить до земель загального користування;

- ОСОБА_11 земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_2 , згідно якого на схематичному зображенні території земельної ділянки наявний проїзд, який в подальшому у 2009 році буде переданий у спільно-суміжну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Малинська міська рада Житомирської області, приймаючи спірне рішення від 24.11.2009 року «Про припинення права користування, передачу у власність та оренду земельних ділянок» в частині передання земельної ділянки, площею 0,0279 га у спільно-суміжну власність відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не врахувала вищезазначені документи, зі змісту яких вбачалося, що земля, яка в подальшому була приватизована ОСОБА_4 є проїздом до сусідніх земельних ділянок та домоволодінь. Таким чином, своїм рішенням орган місцевого самоврядування фактично ліквідував позивачам вільний доступ до їх земельних ділянок.

При цьому суд звертає увагу на те, що у ході судового розгляду справи встановлено, що щодо земельної ділянки ОСОБА_4 (кадастровий номер :01:005:0418), під`їзд існує через наданий їй у власність проїзд. Щодо земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , фактичного проїзду та підходу немає. Щодо земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:005:0295) є лише підхід через існуючий проїзд загального користування, оскільки ширина його становить 2,5м та на ньому знаходиться недіючий колодязь. Щодо земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер :01:005:0425), підхід і під`їзд до існуючих воріт через проїзд, наданий у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відсутній.

Отже, суд дійшов висновку, що Малинська міська рада Житомирської області своїм рішенням від 2009 року позбавила ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права вільного доступу до належних їм земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05.07.2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05.07.2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04.09.2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

В даній справі, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з порушенням процедури набуття права приватної власності на спірну земельну ділянку, суд приходить до висновку про визнання доводів позивачів обґрунтованими, а обраний спосіб захисту порушеного права - таким, що не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, є ефективним, тобто призведе до ефективного захисту їх прав та інтересів.

В даному випадку належним способом захисту порушеного права власності є визнання незаконним та скасування пункту 4.21 рішення 48-ої сесії 5-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 24.11.2009 року «Про припинення права користування, передачу у власність та оренду земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з видачею Державного акту на право власності на земельні ділянки у спільно-суміжну власність ОСОБА_4 двору спільного користування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , площею 0,0279 га.

При цьому суд відмовляє позивачам у задоволенні позовної вимоги, яка стосується визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області від 16.12.1999 року №277 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок, надання їх в користування та видачу державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. (пункт 2 рішення), оскільки дане рішення органу місцевого самоврядування не має жодного відношення до вирішення спірного питання щодо перебування у власності ОСОБА_4 двору спільного користування по АДРЕСА_1 . Крім того, скасування рішення міської ради від 16.12.1999 року можна вважати прямим невиправданим втручанням у право власності ОСОБА_4 . У даному випадку право власності ОСОБА_4 жодним чином не порушує права позивачів, а отже такий спосіб захисту не є ефективним.

Враховуючи, що позовна вимога, яка стосується скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованій в АДРЕСА_1 , в даному випадку є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, то в такому разі суд приходить до висновку про її задоволення.

Щодо позовної вимоги, яка стосується скасування рішення про присвоєння земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастрового номеру :01:005:0419, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою- четвертою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі (частини перша, друга статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Згідно з частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Отже, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а носить лише інформативний характер. Таким чином, скасування присвоєного спірній ділянці кадастрового номеру :01:005:0419 не є належним способом захисту у даній справі та дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову.

Керуючись ст.ст. 13, 81,141, 263-265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати пункт 4.21 рішення 48-ої сесії 5-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 24.11.2009 року «Про припинення права користування, передачу у власність та оренду земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з видачею Державного акту на право власності на земельні ділянки у спільно-суміжну власність ОСОБА_4 двору спільного користування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , площею 0,0279 га.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №409) на земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0419, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованій в АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Суддя