Справа № 352/1950/15-ц
Провадження № 2/352/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Іващенко К.В.

з участю представників сторін ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом в суд до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості у розмірі 97696,55 доларів США, що еквівалентно 2051627,65 гривень за кредитним договором від 16 квітня 2008 року № IFU0G7.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № IFU0G7 від 16.04.2008 р. відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 225000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16.04.2028 р. Згідно заяви ОСОБА_1 зазначений кредитний договір переведено з валюти гривня у валюту долар США; розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 48812,63 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки. У порушення умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Станом на 01 липня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 97696,55 доларів США, з яких: 68 356,85 доларів США заборгованість за кредитом, 3766,05 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 679,75 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20230,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 11,90 дол. США штраф (фіксована ціна) та 4651,65 штраф (процентна ставка). Просив стягнути вказану суму з відповідачів у солідарному порядку, та стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити.

Представник відповідачів у судовому засіданні пояснив, відповідачка ОСОБА_1 дійсно за кредитним договором від 16 квітня 2008 року №IFU0G7 отримала в позику 225 000 грн. В подальшому згідно додаткової угоди банк зобов`язувався видати їй кредит в сумі 48812,63 дол. США., проте кошти їй виплачені не були. З часу переведення боргу в іноземну валюту нею здійснювалася оплата заборгованості в доларах США. Будь-яких інших коштів банк їй не надавав. Вважає вимоги позивача незаконними, зокрема з тих підстав, що нею отримувалося в позику сума коштів 225000 гривень, а на момент пред`явлення позову позивачі заявляють борг тіла кредиту 68356,85 дол. США.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що за умовами кредитного договору про іпотечний кредит № IFU0G7 від 16 квітня 2008 року банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 16.04.2008 року по 16.04.2028 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 225000 гривень для поліпшення якості окремої квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом а також інші платежі передбачені договором. (т.1, а.с. 11-15).

На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком, позичальником ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № IFU0G7/1 від 16.04.2008 р.(т.1, а.с. 20-21), між банком, позичальником ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 05.10.20128 р. укладено договори поруки (т.1, а.с. 22-25), згідно яких поручителі взяли на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями позичальника

08.08.2008 року між банком та відповідачкою ОСОБА_1 укладена додаткова угода до кредитного договору № мIFU0G7 від 16 квітня 2008 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни в Кредитний Договір №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року (т. 1, а.с.17-19).

Згідно п. 8.1. даної додаткової угоди Банк зобов`язувався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_1 на строк з 08.08.2008 по 16.08.2018 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 48812,63 дол. США на споживчі цілі, зі сплатою відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

В договорі також зазначено, що станом на 08.08.2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит від 16 квітня 2008 року №IFU0G7 становить 226490,80 грн., що еквівалентно 48812,63 дол. США.

Пунктом 8.2 даного договору передбачено, що для виконання даного договору банк відкриває позичальникові окремий рахунок.

В матеріалах справи міститься також додаткова угода №1 до кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року укладена сторонами 05.10.2012 року. (т. 4 а.с.138-139).

Умовами додаткової угоди №1 до кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року передбачено, що сторони дійшли згоди внести зміни в кредитний договір №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року, а саме: п. 1) суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшити на 19888,40 дол. США.

Згідно пункту 3 додаткової угоди №1 до кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року сторони вирішили викласти п. 8.1 Договору в наступній редакції:

8.1. Банк зобов`язувався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_1 на строк з 08.08.2008 по 17.04.2028 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 48812,63 дол. США на споживчі потреби у розмірі 222070,37 дол. США шляхом перерахування на рахунок, зі сплатою відсотків у розмірі 14,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Під час з`ясування обставин справи щодо встановлення кредитної заборгованості, судом не встановлено факту отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів ні за додатковою угодою до договору іпотечного кредиту №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року, укладену 08.08.2008 року, ні за додатковою угодою №1 до кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008 року укладену 05.10.2012 року.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача не випливають із кредитного договору від 16 квітня 2008 року №IFU0G7, про що зазначає представник позивача, а з інших кредитних договорів (додаткових угод), котрі самим позивачем не виконані в частині надання коштів, а тому не породжують обов`язку для відповідача.

Крім цього, розрахунок заборгованості для позичальника ОСОБА_1 визначено на а.с.140-143, т.4 за додатковою угодою №1 до кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008 р., укладену 05.20.2012 року, а не за кредитним договором №IFU0G200000346 від 16.04.2008 року.

Згідно даного розрахунку банком для позичальника нараховано відсотки за користування коштами не за ставкою фактично укладених договорів, а з 16 жовтня 2012 року тіло кредиту збільшено до 70883 доларів США, коли такий розмір кредиту не видавався.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення з позичальника ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором від 16.04.2008 року №IFU0G7 не доведені, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю, суд бере до уваги також висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи від 31.10.2019 року №24/748/19-28, виготовлений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (т.4 а.с. 4-14).

Із змісту зазначеного висновку вбачається, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості перед банком не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору №IFU0G7 від 16 квітня 2008р. в частині заборгованості за тілом кредиту та відсоткам починаючи з 05.10.2012 року.

При цьому експерт зазначає, щоб визначити розмір заборгованості по тілу кредиту не видається за можливе починаючи з першого періоду нарахування пені у зв`язку із тим, що пеня списується першочергово, а банком використано ставку для нарахування пені, що перевищує подвійну облікову ставку НБУ, а також документально не підтверджується в межах наданих матеріалів сума наданого кредиту (збільшення тіла кредиту) в розмірі 34858,37 дол. США в жовтні 2012 року.

Водночас експерт зазначає, що згідно банківських виписок ОСОБА_1 сплачено АТ «КБ «Приватбанк» в рахунок погашення кредиту за кредитним договором від 16.04.2008 року №IFU0G7 в сумі 44 722,89 дол. США.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 527, 611, 1054 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 97696,55 доларів США.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 19.10.2021 р.

Cуддя Р.Р.Струтинський