Справа № 307/3632/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2021 року у складі судді Стецюк М.Д., про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2021 року зупинено провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати дану ухвалу та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для зупинення проваджена у справі, оскільки дана справа №307/3632/20 за позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення не пов`язана з розглядом справи №307/3632/20.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження ч.1 п.14 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив із об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення справи №307/1953/21 (номер провадження 1-кп/307/183/21) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2020 року за №0000216 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

З таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

18 серпня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 , подала клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №307/1953/21 (номер провадження 1-кп/307/183/21) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2020 року за №0000216 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Подане клопотання мотивано тим, що ОСОБА_2 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та існує об`єктивна неможливість вирішення справи про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою до вирішення по суті вищевказаного кримінального провадження, так як в разі визнання винуватим позивача у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення буде доведено те, що позивач, постійно створює загрозу її життю та життю та здоров`ю її дітей, а також, порушує правила співжиття, що унеможливлює його вселення до даної квартири яка, як є її особистою власністю.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом даної правової норми, зупинення провадження по справі допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо і ця неможливість полягає у тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду в цій частині безпосередньо впливає на вирішення спору.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Так, підставою для пред`явлення позову позивач ОСОБА_1 вказував на те, що йому на праві власності належить Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 01.03.2017 року по 28.04.2020 року перебував з відповідачем ОСОБА_2 в шлюбі. В період шлюбу з відповідачем було придбане нерухоме майно, а саме вищевказану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Після розлучення у квартирі продовжує проживати колишня дружина ОСОБА_2 , яка змінила замки в квартирі, господарські споруди та не пускає до даної квартири, а тому позивач посилаючись на положення ст.ст.16,22,319,321,363,386,391 ЦК України просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та вселити позивача у вказану квартиру.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обставини, які є предметом розгляду у кримінальному провадженні за №0000216 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, безпосередньо не впливає на вирішення цивільної справи, яка є в провадженні суду, а встановлені факти при розгляді даного кримінального провадження не мають преюдиційного значення для даної цивільної справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статями 374,379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий :

Судді :