Справа № 657/572/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Поповій Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Каланчацька селищна рада Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім"єю із спадкодавцем більше п"яти років,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім"єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19 лютого 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи свої вимоги, представник заявника вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер свекор заявниці ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 17 складений 06 лютого 2013 року ВДРАЦС Каланчацького РУЮ Херсонської області. Разом з померлим у будинку проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 та невістка ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік заявниці ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 86, складений 06 березня 2020 року Каланчацьким РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і свекруха заявниці ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 264, складений 12 жовтня 2020 року Каланчацьким РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса). За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила. Спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 складається з житлового будинку. З вказаного приводу заявниця звернулася до державного нотаріуса Каланчацької ДНК за видачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та отримала довідку з рекомендованим переліком необхідних документів. Так, відповідно до вказаного переліку необхідно надати зокрема документи, які підтверджують факт родинних відносин з померлою. Заявниця не є родичкою померлої, але проживала з останньою однією сім"єю більше п"яти років. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв"язку з чим ОСОБА_6 змушена звертатися до суду.

Ухвалою судді від 05.05.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 вимоги, заявлені ОСОБА_1 підтримала та наполягла на їх задоволенні.

Представник Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явилася. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення вказаних вимог не заперечує.

Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06 лютого 2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер свекор заявниці - ОСОБА_4 , який за життя проживав у будинку АДРЕСА_1 .

Разом з ним, на момент смерті проживали та були зареєстровані його родичі: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 та невістка ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік заявниці - ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2020 року померла свекруха заявниці - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1 .

Заповіту нині покійна ОСОБА_3 не залишила.

Згідно листа державного нотаріуса Каланчацької ДНК, заявниці для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 необхідно подати перелік необхідних документів, серед яких документи, які підтверджують родинні відносини спадкоємця з нині покійною.

Вказаних документів у ОСОБА_1 не має.

На підтвердження факту проживання однією сім"єю із померлою свекрухою, заявник подала копію будинкової книги на спірний будинок, в якій зазначено, що остання проживала у вказаному будинку із 1993 року.

Крім того, згідно довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них № НОМЕР_4 , яка видана адміністратором ЦНАП Каланчацької селищної ради Пашковою С.В., нині покійна ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю невісткою ОСОБА_1 .

Вказане підтверджується показами ОСОБА_7 , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка. Остання пояснила, що вона товаришує з ОСОБА_1 . Вона дійсно спільно вела побут та проживала зі своєю покійною свекрухою в одному будинку років 15 та включно на день смерті останньої.

Виконуючи приписи ч. 1 ст. 264, ч. 4 ст. 265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем, як учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі № 461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 521/16365/15, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , не менше як п`ять років до часу смерті останньої, про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідка, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Крім того, судом при розгляді даної справи приймається до уваги те, що норми ст.ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, свідчать про наявність обмеження її права на подання нотаріусу документів щодо підтвердження права спадкування у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 13, 76, 89, 247, 264 - 265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1222 - 1223, 1258 - 1259, 1261 - 1264 ЦК України, ст.ст. 2 - 4 СК України, суд

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , заінтересована особа Каланчацька селищна рада Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім"єю із спадкодавцем більше п"яти років - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім"єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19 лютого 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Каланчацька селищна рада Херсонської області, юридична адреса вул. Херсонська, 1 смт. Каланчак Херсонської області, .

Суддя: Скригун В. В.