справа № 388/650/21
провадження № 2/388/396/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Степанов С.В.

при секретарі - Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської Державної нотаріальної контори Кіровоградської області, Гурівської сільської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. Просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки: кадастровий номер :51:000:1210 площею 0,25га, кадастровий номер :51:000:1211 площею 0,2105га, кадастровий номер :51:000:0513 площею 0,0089га в належних частках та на жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Позивач позов мотивує тим, що він звернувся до Долинської нотаріальної контори Кіровоградської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері- ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку земельної ділянки за кадастровими номерами: :51:000:1210, площею 0,25 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером :51:000:1211 площею 0,2105 га, передану для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №042862, виданого Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області 17 серпня 2002 року та 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером :51:0000513 площею 0,0089 га, передану під розміщення магазину, розташовану на території АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №444416, виданого Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області від 16 травня 2012 року.

Державний нотаріус Фоміних В.В. зазначила, що вказані нотаріальні дії не можуть бути вчинені тому, що зазначені раніше земельні ділянки належать ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) спільна власність двох або більше осіб без визначених часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з частиною 2 статті 370 ЦКУ у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки договір між співвласниками не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе та про що було отримано відмову від 10 серпня 2020 року №328/02-31.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Гурівської Сільської ради Квартюк Г.Ф. від

24 травня 2012 року позивач не вступив в порядку спадкування на жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 так, як попередньо були відсутні відомості. В подальшому додається копія дублікату Договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.11.2020 року (жилий будинок «А» саман, обкладений плиткою, жилою площею 37,4 кв.м., має такі падвірні споруди: літня кухня «Б, сарай «Д», вбиральня «Г», огорожа N. розташований на земельні ділянці площено 5000 кв.м., крім того надлишки 281 кв.м. рішення виконкому) сільської Ради народних депутатів від 17.05.1996 року за №34. Цей жилий будинок належав померлій на підставі Договору Купівлі-Продажу жилого будинку від 19.10.2002 року

посвідчений Фоміних В.В., державним нотаріусом Долинської нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за №3362. Правочин вчинений на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Гурівської сільської Ради народних депутатів Долинського р-ну Кіровоградської області 26 липня 1996 року. Зареєстрованого в Долинській дільниці Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 26 липня 1996 року під № 181/1. 3. Продаж вчинено за 11013 (одинадцять тисяч тринадцять) гривень. Продавець свідчить, що згаданий жилий будинок на момент вчинення нотаріальної дії нікому іншому не проданий, не подарований, в спорі і під забороною не перебуває). Згідно зі ст. 377 Цивільного кодексу до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Померлою «24» травня 2012 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за

№ 41, відповідно до якого усі її права та обов`язки, які їй належать на момент складання

заповіту, та все майно яке буде належати на момент смерті заповідає синові (позивачу)

ОСОБА_1 . В зв`язку із цим, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.11.2019 року вбачається, що гр.. ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно копії заповіту від 24 травня 2012 року зареєстрований у реєстрі за № 41, усі права та обов`язки, які належать на момент складання заповіту, та все майно яке буде належати на момент смерті гр.. ОСОБА_2 заповідала синові (позивачу) ОСОБА_1 (а.с.9).

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.08.2020 року гр.. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, належних ОСОБА_2 , на підставі спільної сумісної власності (а.с.10-11).

З копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ - КР № 042862 вбачається, що він був виданий на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яким передано у приватну власність земельну ділянку площею 4881,4кв.м., яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с. 29).

З копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 444416 вбачається, що він був виданий на ім`я ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,0089 га, розташованої в АДРЕСА_1 , цільове призначення під розміщення магазину (а.с.30-32).

Згідно копії списку співвласників земельної ділянки серія ЯК № 444416 співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.32).

Згідно приписів ст. 15 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається, що передбачено ст. 1234 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із азначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто посвідчений заповідачем.

Згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) спільна власність двох або більше осіб без визначених часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з частиною 2 статті 370 ЦКУ у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що позов безпідставно пред`явлено до Долинської Державної нотаріальної контори Кіровоградської області, яка права позивача не порушувала та не несе цивільно - правової відповідальності за вказаними вимогами. Крім того, як встановлено у ході розгляду, майно щодо якого заявлені вимоги, перебуває у спільній власності, проте співвласників не залучено у якості співвідповідачів, також орган місцевого самоврядування залучений у якості третьої особи.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог пред`явлених до Долинської Державної нотаріальної контори Кіровоградської області.

З таких обставин, підстави пред`явленого позову у суді не доведені, а отже вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст 12, 13, 76, 77, 83, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Долинської Державної нотаріальної контори Кіровоградської області, Гурівської сільської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 19.10.2021 року

Суддя С.В. Степанов