Справа № 314/3306/20
Провадження № 2/314/300/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/3306/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, надання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, надання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1991 року по 02 березня 2020 року вони були зареєстровані та проживали однією сім`єю з ОСОБА_2 , як чоловік і дружина, за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, їх попередні шлюби були розірвані.На початку 2012 року ОСОБА_5 захворів онкологічним захворюванням, у зв`язку з чим літом 2012 рокузробили операцію і восени того ж рокуйому призначили групу інвалідності. Після операції ОСОБА_5 змушений був перейти на легку працю, а в подальшому змушений був зовсім звільнитись з роботи, оскільки лікарі заборонили йому знаходитись під сонячним промінням та будь-які фізичні навантаження. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 опікувалася своїм чоловіком ОСОБА_5 , матеріального його забезпечувала, оплачувала його лікування, оскільки чоловік перебував в безпорадному стані. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, поховання чоловіка позивач здійснила самостійно. заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Після смерті ОСОБА_5 залишились спадкоємці першої черги це син та донька від попереднього шлюбу, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи наведені обставини позивач просить встановити факт постійного її проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_5 , визнати її спадкоємцем четвертої черги та надати право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги, так як остання протягом тривалого часу надавала постійну допомогу та піклувалась про ОСОБА_5 .

У відзиві на позов, відповідачі заперечили щодо його задоволення, просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі, вказали, що термін проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу має обраховуватись з дня набрання чинності Сімейним Кодексом Україниз 01 січня 2004 року до дня смерті ОСОБА_5 , також зазначили, що оскільки позивач не є спадкоємцем за законом, питання зміни черговості не може бути предметом розгляду в межах заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні позивачна задоволенні позову наполягала, просила його задовольнити, додатково зазначила, що ОСОБА_5 був їй чоловіком, усі проблеми вони вирішували разом, а від його дітей ніякої допомоги вони не отримували.

Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явились, представником відповідачів було надано заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечує, просить суд відмовити в задоволені позову на підставах викладених у запереченнях під час судового розгляду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , вказала, що знає ОСОБА_1 близько 20 років, вони дружили сім`ями, повідомила що у позивача є дочка та онуки, а чоловік ОСОБА_5 помер. Також повідомила, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 проживали, як чоловік та жінка в селі Антонівка,вели спільне господарство, їм дали будинок, за який вони разом виплачували кошти. Свідок повідомила, що останні 4 роки ОСОБА_5 хворів, у зв`язку з чим йому дали групу інвалідності та він часто лежав в лікарні.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він знає позивача зі школи, разом навчалися, повідомив,що у позивача є дочка та онуки. Свідок вказав, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 приблизно 25 років, потім він захворів онкологією, а вона доглядала за ним, після смерті займалась похованням чоловіка. Свідку відомо, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не було укладено.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 06.03.2020 складено актовий запис за № 189 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу №195/2020. Відповідно до матеріалів, що містяться в спадковій справі вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (син померлого) та ОСОБА_3 (дочка померлого) звернулись до державного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом, до складу якоївходить земельна ділянка.

Про спільне проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , свідчать довідки Виконавчого комітету Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 06.07.2020 №213 та від 27.07.2020 року №226, лист ТОВ «Агрофірма імені Калініна» від 18.03.2021 №7.

Аналіз поданих позивачем письмових доказів у сукупності з показаннями свідків в судовому засіданні, доводять суду факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо зміни черговості набуття права на спадкування слід зазначити наступне.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У частині першій статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як зазначав суд вище, подані позивачем докази свідчать про те, що позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини, тому ОСОБА_1 має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Статтею 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК України.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження наявності тяжкого стану здоров`я позивачем суду подано довідки МСЕК про інвалідність, згідно якої ОСОБА_5 має третю групу інвалідності загального захворювання, хвороба внутрішніх органів; виписні епікризи; копії замовлення медпрепаратів та квитанції про їх оплату; копії направлень на лікування; виписку з медичної карти хворого; довідку з КП Запорізького обласного онкодиспансеру; копію направлення на патологогістологічне дослідження; копію техпаспорту на кисневий концентратор з квитанцією про його оплату.При цьому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 потребував сторонньої допомоги. Сам факт спільного проживання однією сім`єю не є достатньою підставою для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України. Таким чином, аналіз поданих сторонами доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 на день його смерті, однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження безпорадного стану хворого та його тривалого часу, а тому правові підстави для застосування ст.1259 ЦК України та зміни черговості на одержання права на спадкування з четвертої на першу чергу відсутні.

Так само судом в ході судового розгляду не встановлено факту здійснення позивачкою опіки над спадкодавцем, його матеріального забезпечення, надання будь-якої іншої допомоги (крім психологічної підтримки, яку вона надавала, як турботлива дружина), тривале здійснення таких дій. Подані позивачем докази у сукупності з показаннями свідків та самої позивачки не можуть бути належним доказом безпорадного стану спадкодавця, тобто такого стану, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 03 вересня 2018 року по справі № 713/126/17.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в даній частині.

Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, не відшкодовується оскільки позивач не висував вимог щодо стягнення судових витрат з сільської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, надання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.10.2021.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

12.10.2021