У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2021 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Житомирської міської радипро визнання права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в:

14.09.2021 позивач звернулася до Богунського районного суду м.Житомира з зазначеною позовною заявою, у якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудовану прибудову до житлового будинку літ. «а3» та сараю літ. «Д», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В пункті 2 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17 від 26.02.2019 року та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 307/23/18.

Позивачем визначено ціну позову, яка виражається вартістю майна, право власності на яке позивач просить визнати за нею, у сумі 50000,00 грн.

Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Так, визначена позивачем ціна позову не підтверджена належними доказами, зокрема, висновком спеціаліста, виходячи з яких можливо визначити дійсну вартість об`єкту спірного нерухомого майна та суму судового збору, отже позивачу необхідно надати до суду докази щодо вартості спірного майна.

Також, позивач у позові посилається на те, що рішенням Житомирської міської ради від 08.11.2012, земельну ділянку загальною площею 0,0333 га, кадастровий номер :06:033:0019, на якій здійснене самочинне будівництво, надано їй в оренду, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Однак, до позову позивач не долучила докази, на які вона посилається, а саме докази, з яких можливо встановити цільове призначення наданої позивачу в оренду земельної ділянки.

Крім того, ч.1 ст.42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У позові вказано, що співвласником 2/8 частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , однак, позивачем у позові не вирішено питання про залучення його до участі у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Воробйова Т.А.