Постанова

Іменем України

11 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 641/5254/18

провадження № 61-14021св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідаціїАкціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», ОСОБА_2 ,

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2019 року в складі судді Фанди О. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року вскладі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідаціїАкціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В. (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (далі - ТОВ «Фінанс Проперті Групп»), ОСОБА_2 та просила:

визнати недійснимирезультати відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 7112/14/07/НВ від 24 жовтня 2007 року;

визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав № 243/К від 19 лютого 2018 року за кредитним договором № 7112/14/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп»;

визнати недійсним договір відступлення майнових прав за іпотечним договором № 7112/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп»;

визнати недійсним договір відступлення майнових прав № 13032018-1/1Х від 13 березня 2018 року, укладений між «Фінанс Проперті Групп» та ОСОБА_2 ;

та визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором № 7112/14/11/НВ від 24 жовтня 2007 року з урахуванням договору № 1 про внесення змін до договору про відступлення майнових прав за іпотечним договором № 7112/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, укладений між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 24 жовтня 2007 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого було ПАТ «Дельта Банк», укладено договір кредиту № 7112/14/07-НВ, відповідно до умов якого банк надав кредит в розмірі 54 799, 88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 10 листопада 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту 24 жовтня 2007 року між ними укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передані нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

З 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, з 02 жовтня 2015 року розпочато ліквідацію банку та призначено Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Здійснюючи процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб укладено наступні договори:

19 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 243/К, відповідно якого ТОВ «Фінанс Проперті Групп» набув майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому до боржників, майнових та фінансових поручителів за кредитним договором № 712/14/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, іпотечним договором № 711/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, договором поруки 7112/14/07-НВ-П-1 від 24 жовтня 2007 року та про відступлення майнових вимог за договором іпотеки № 7112/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року;

13 березня 2018 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення майнових прав № 13032018-1/1Х за кредитним договором та договір відступлення майнових прав за іпотечним договором № 7112/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року та договір про внесення змін до договору про відступлення майнових прав за іпотечним договором від 24 жовтня 2007 року.

Укладанню цих договорів передував продаж активу (права вимоги) на аукціоні, який було проведено з порушенням його порядку.

Зазначала, що на дату проведення аукціону з продажу активу та на момент укладення спірних правочинів не існувало заборгованості за кредитним договором, яка може бути стягнута в судовому порядку, у зв`язку зі спливом позовної давності, тобто не існувало права вимоги за кредитним, іпотечним договорами та договором поруки.

Також вказувала, що не було проведено інвентаризацію активів банку, не сформовано ліквідаційну масу відповідача, не здійснено продаж активів цілісним майновим комплексом.

Оприлюднення в друкованих засобах масової інформації не було, що могло вплинути на коло осіб, бажаючих придбати актив.

Окрім цього порушено строки укладання договору купівлі-продажу № 243/К майнових прав, так як двадцятиденний строк на його укладання сплив 15 лютого 2018 року, тоді як договір укладено 19 лютого 2018 року.

До того ж реалізовано актив за ціною 179 766, 79 грн, тобто зі зниженням початкової вартості продажу, яка становила 374 514, 14 грн.

З огляду на викладене, оскільки проведення аукціону відбулося з порушенням вимог закону, укладені в подальшому договори купівлі-продажу прав вимоги та договори відступлення цих прав не можуть вважатися правомірними.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року, у задоволенні позовувідмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що продаж права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 , відбувся з дотриманням вимог закону й підстав для визнання результатів аукціону, як і оскаржуваних договорів, немає.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не навів детальних мотивів відсутності порушень процедури продажу права вимоги, а суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, на підставі недопустимих доказів, а саме на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 червня 2016 року № 895, копії якого в матеріалах справи немає. Також суд апеляційної інстанції безпідставно вважав, що початкову ціну реалізації права вимоги визначено на рівні заборгованості за основним боргом та нарахованими відсотками - 374 514, 14 грн, оскільки матеріали справи не містять належних доказів щодо такої суми заборгованості.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

20 серпня 2019 року справа № 641/5254/18 надійшла до Верховного Суду.

Представники ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надіслали відзиви на касаційну скаргу, у яких просять залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що24 жовтня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 7112/14/07-НВ (кредитора за яким в подальшому було замінено на ПАТ «Дельта Банк»), за умовами якого позивач отримала кредит у розмірі 54 799, 88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у строк до 10 листопада 2014 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за договором кредиту 24 жовтня 2007 року ОСОБА_1 передано в іпотеку нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження з 03 березня 2015 року в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 червня 2016 року № 895 затверджено ліквідаційну масу АТ «Дельта Банк», оціночна вартість якої станом на 01 січня 2016 року склала 29, 04 млрд грн.

Рішенням Комітету Фонду гарантування з питань консолідації та продажу активів від 24 листопада 2017 року № 533 було затверджено умови продажу активів АТ «Дельта Банк», зокрема право вимоги за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року № 7112/14/07-НВ. Оціночна вартість даного права вимоги встановлена незалежним оцінювачем на рівні 275 875, 00 грн.

Рішенням Комітету Фонду гарантування з питань консолідації та продажу активів від 24 листопада 2017 року № 533 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта банк» визначено мінімальну ціну продажу права вимоги за кредитним договором № 7112/14/07-НВ від 24 жовтня 2007 року на рівні 74 902, 83 грн.

Початкову ціну реалізації права вимоги відповідно до рішення Комітету визначено на рівні заборгованості за основним боргом та нарахованим відсоткам, а саме - 374 514, 14 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу активів ПАТ «Дельта Банк» було розміщено в газеті Урядовий кур`єр № 229 (6098) та детальну інформацію щодо лоту розміщено на сайті товарної біржі «Іннекс», яка входить до переліку організаторів торгів, які у своїй діяльності використовують створену Громадською організацією «Трансперенсі Інтернешнл Україна» електронну торгову систему.

26 січня 2018 року проведено електронний аукціон стосовно лоту - право вимоги за кредитним договором № 711/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

Згідно з протоколом електронного аукціону від 26 січня 2018 року № UA-EA-2017-11-30-000042-а ціна продажу лоту становить 179 766, 79 грн.

За результатами аукціону 19 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір купівлі-продажу № 243/К майнових прав, відповідно до пункту 1.1 якого ПАТ «Дельта Банк» передав у власність ТОВ «Фінанс Проперті Групп» майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому до боржників, майнових та фінансових поручителів за кредитним договором № 712/14/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, іпотечним договором № 711/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року, договором поруки 7112/14/07-НВ-П-1 від 24 жовтня 2007 року.

13 березня 2018 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення майнових прав № 13032018-1/1Х від 13 березня 2018 року за кредитним договором та договір відступлення майнових прав за іпотечним договором № 7112/14/11/07-НВ від 24 жовтня 2007 року та договір про внесення змін до договору про відступлення майнових прав за іпотечним договором від 24 жовтня 2007 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Особливості передачі активів і зобов`язань неплатоспроможного банку передбачені статтею 40 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до частин першої, четвертої та шостої цієї статті Фонд відповідно до плану врегулювання забезпечує здійснення відчуження всіх або частини активів і всіх або частини зобов`язань неплатоспроможного банку із збереженням черговості згідно із статтею 52 цього Закону на користь приймаючого банку згідно з умовами, визначеними цією статтею та нормативно-правовими актами Фонду, на підставі позитивного висновку Національного банку України щодо фінансового стану приймаючого банку та його спроможності виконати зобов`язання перед вкладниками і кредиторами.

Під час виведення неплатоспроможного банку з ринку відповідно до цього Закону активи і зобов`язання неплатоспроможного банку передаються приймаючому банку за ціною, визначеною за результатами відкритого конкурсу (крім випадків виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави, передбачених статтею 41-1 цього Закону), проведеного відповідно до нормативно-правових актів Фонду, з дотриманням принципу виведення неплатоспроможного банку з ринку найменш витратним способом. Під час підготовки до проведення відкритого конкурсу Фонд може проводити оцінку активів неплатоспроможного банку за методикою, встановленою Фондом. Перелік активів, для яких проведення незалежної оцінки є обов`язковим, визначається нормативно-правовими актами Фонду.

Передача прав грошової вимоги банку здійснюється на підставі договору про відступлення права вимоги за реєстром договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення. При цьому згода відповідних боржників не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо боржників, вимоги до яких передані відповідно до договору про відступлення права вимоги, разом із правами за договорами забезпечення таких вимог. Внесення змін до договорів з відповідними боржниками не вимагається.

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2017 року № 3117 «Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2017 року за № 999/30867, мінімальною ціною слід вважати ціну лоту, визначену в рішенні Фонду щодо умов продажу, якою закінчується автоматичне покрокове зниження ціни лоту протягом періоду проведення електронного аукціону, за відсутності ставки учасника.

Початковою (стартовою) ціною слід вважати ціну лоту, сформованого з індивідуально визначеного активу (майна) або пулу активів (майна), визначену у рішенні Фонду щодо умов продажу, з якої розпочинаються відкриті торги (аукціон) та яка діє до першого автоматичного покрокового зниження ціни лоту.

Мінімальною ціною слід вважати ціну лота, визначену в рішенні Фонду щодо умов продажу, якою закінчується автоматичне покрокове зниження ціни лота протягом періоду проведення електронного аукціону, за відсутності ставки учасника.

Відповідно до пункту 3 розділу VI, пункту 12 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 березня 2016 року № 388, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2016 року за № 606/28736, початкова ціна активів (майна) банку, що ліквідується, не повинна бути нижчою за оціночну вартість, визначену незалежним суб`єктом оціночної діяльності на дату формування ліквідаційної маси, або на останню дату оцінки активів (майна).

Пунктом 4 розділу VІ вказаного Положення передбачено, що у разі якщо відкриті торги (аукціон) відбулися, Фонд отримує від організатора торгів протокол (аукціону) із зазначенням ціни продажу лота. Банк укладає договір купівлі-продажу активу (майна) не раніше трьох робочих днів та не пізніше 20 робочих днів з дати завершення відкритих торгів (аукціону) з можливістю продовження такого строку за рішенням Фонду у разі отримання Фондом обґрунтованого подання від банку та здійснення переможцем таких відкритих торгів (аукціону) повної оплати коштів за лот (загальний строк не може перевищувати 132 робочих дня та не може закінчуватись пізніше завершення строку ліквідації банку), забезпечує проведення розрахунків відповідно до нього та протягом наступного робочого дня після проведення розрахунків інформує про завершення розрахунків уповноважений структурний підрозділ Фонду.

Установивши, що продаж права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 , відбувся з дотриманням вимог закону й доводи позивача цього не спростовують, а також врахувавши, що сплив позовної давності не призводить до припинення зобов`язань, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання результатів аукціону, як і оскаржуваних договорів, недійсними.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції встановив обставини на підставі недопустимого доказу - рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 червня 2016 року № 895, копії якого в матеріалах справи немає, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, у яких міститься завірена належним чином копія витягу з цього рішення (том І, а.с. 118).

Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко