РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/17859/20

2/609/34/2021

05 жовтня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 21.10.2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

2. Позов обгрунтований тим, що позивач з відповідачем з липня 2007 року до квітня 2009 року проживали, вели сімейне життя та спільне господарство без укладення шлюбу. Від спільного проживання із відповідачем ОСОБА_2 , позивач народила двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що відповідач являється їх біологічним батьком, проте запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень був проведений у порядку передбаченому ст. 135 СК України. Більше того, відповідач ніколи не заперечував факт свого батьківства, періодично навідується до них, дарує подарунки та інколи матеріально допомагає.

21 квітня 2009 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Садківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис №1.

У даному шлюбі народилась дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шумського районного суду від 22 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час усі троє дітей проживають із позивачем на повному її забезпеченні.

Позивач вказує, що хоча відповідач і спілкується з дітьми, проте не надає систематичної матеріальної допомоги на їх утримання. Натомість відповідач працює за кордоном і має достатній рівень доходу для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі хоча би прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, що станом на день подачі позовної заяви становить 2318 грн. на кожну дитину.

Позивач у позові зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, його здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

Просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 в розмірі 2318 грн., ОСОБА_5 в розмірі 2318 грн., ОСОБА_6 в розмірі 2318 грн., що становить 6954 грн.

15.01.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній повністю заперечив позовні вимоги позивача, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують те, що він являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Твердження позивача про те, що він працює за кордоном і має достатній рівень доходу для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років є нічим непідтверджене припущення.

Зазначає, що тривалий час ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, від яких має незначний, мінливий, нерегулярний дохід. Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності не має.

Просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягувати з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

09.02.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, згідно якого враховуючи той факт, що відповідач ухиляється від добровільного визнання батьківства, клопотала суд про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства, проведення якої доручити судово-експертній установі НДЕКЦ при МВС України в Львівській області. Крім того, звертала увагу суду на те, що згідно відзиву відповідача та доданих до нього документів вбачається, що відповідач за останні роки взагалі не отримував жодних доходів. Однак у самому відзиві вказав, що дохід все ж таки є, але мінливий і нерегулярний.

16.02.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , в якому останній зазначив, що однією із причин розірвання шлюбу між сторонами стала його відмова визнати батьківство ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Клопотав про призначення у справі судово-генетичної експертизи, проведення якої доручити Київському міському клінічному бюро судово медичних експертиз.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

З метою вирішення клопотання експерта провадження у цивільній справі судом було поновлено.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 26 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву, згідно якої останній визнав батьківство ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просив не проводити судово-генетичну експертизу на предмет його батьківства відносно малолітніх дітей, призначену ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02.03.2021 року. Окрім того, просив позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього аліментів задовольнити у розмірі Ѕ частини із його заробітку (доходу) на утримання трьох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 26 серпня 2021 року, вважала за можливе не проводити судово-генетичну експертизу на предмет батьківства ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначену ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02.03.2021 року, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог в цій частині позову.

Окрім того, 26.08.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої остання просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років на кожного, відповідно до Закону «Про державний бюджет України на 2021 рік».

Просила уточнені позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років на кожного: ОСОБА_4 2510 грн., ОСОБА_5 2510 грн., ОСОБА_6 2510 грн, що в сумі становить 7530 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила іх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що вона незгідна щодо присудження до стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Звертала увагу суду на те, що відповідачем та його представником свідомо здійснювалось затягування розгляду справи, неодноразово змінювалась правова позиція. На початку розгляду справи відповідачем повністю заперечувалось батьківство та зазначалось про мінливий дохід та відсутність заробітку за кордоном, згодом відповідачем самостійно було визнано батьківство, а також те, що останній має систематичний заробіток за кордоном. Офіційне ж працевлаштування відповідача штучне і здійснено безпосередньо для того, аби суд при розгляді справи виніс рішення, визначивши розмір аліментів, який насправді занижений і не відповідає реальному розміру доходів відповідача, про що також може свідчити не тривале працевлаштування останнього на попередніх роботах.

Пояснила, що відповідач періодично забирає дітей на вихідні дні, час від часу допомагає дітям матеріально. А саме, купив дітям форму, взуття, спортивні костюми, шкільні атласи. Сума покупки склала біля 7000 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього аліментів визнав частково. Згідний сплачувати аліменти у частці із його заробітку (доходу) на утримання трьох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Також не заперечив, що їздив на тимчасові заробітки в Польщу.

Представник відповідача, адвокат Манчук С.С. в судовому засіданні, просив позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів задовольнити у розмірі, який згідний сплачувати останній, з врахуванням ст. 183 СК України.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. 26 листопада 2020 року на розгляд Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2020 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 15 січня 2021 року, у зв`язку із заявленим клопотанням, підготовчий розгляд справи відкладено на 16 лютого 2021 року, у зв`язку із відпусткою головуючого судді підготовчий розгляд справи відкладено на 02 березня 2021 року .

6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02.03.2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року, у зв`язку із розглядом клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України О.Берещак від 26.05.2021 року №СЕ-19/114-21/8755-БД/Кл-1, провадження у справі було поновлено. Підготовчий розгляд справи призначено на 09 серпня 2021 року, у зв`язку із неявкою сторін, підготовчий розгляд справи відкладено на 26 серпня 2021 року.

8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 28 вересня 2021 року, 28 вересня 2021 року судовий розгляд справи відкладено на 04 жовтня 2021 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що з відповідачем позивач вела сімейне життя без укладання шлюбу з липня 2007 року до квітня 2009 року.

10. Від сімейних відносин ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.04.2008 року, виданого Садківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а.з № 3. Іінформація про батька дитини вказана зі слів матері в розумінні ст. 135 СК України.

11. ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , батьками якого зазначено: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.03.2009 року, виданого Садківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а.з № 4. Іінформація про батька дитини вказана зі слів матері в розумінні ст. 135 СК України.

12. Судом встановлено, що із 21 квітня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

13. Від спільного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 27 липня 2010 року, виданого Садківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а.з № 2.

14. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 22 січня 2013 року року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 квітня 2009 року Садківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 1, розірвано.

15. Як вбачається із довідки про склад сім`ї виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області № 194 від 16.10.2020 року, на підставі господарської книги №4 особовий рахунок № НОМЕР_4 , за адресою с. Садки Шумського району, до складу зареєстрованих осіб позивача входять: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 (колишній чоловік), ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 (мати), ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 (брат), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11 (брат), ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_12 (братова дружина).

16. Згідно довідки «Про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 » №254 від 16.10.2020 року, та довідки про доходи вбачається, що остання працює прибиральником службових приміщень у ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» з 06.06.2017 року по теперішній час. У період з квітня 2020 року по вересень 2020 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 30199, 70 грн.

17. Згідно довідки ФГ «Добробут» № 25 від 20.08.2021 року та виписки із наказу №29 по ФГ «Добробут» від 16.08.2021 року, слідує, що ОСОБА_2 прийнятий на посаду слюсаря даного підприємства із місячним окладом 6000 грн.

ІV. Оцінка Суду.

18. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

22. Положеннями частин першої, восьмої та дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

23. Згідно ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

24. Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

25. Згідно з частиною четвертою статті 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

26. У пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України).

27. Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

28. ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

29. Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

30. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи визнання відповідачем свого батьківства по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказана обставина не підлягає доказуванню і вважається доведеною.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

31. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

32. Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

33. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

34. У частині першій статті 3 вказаної Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

35. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

36. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

37. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

38. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку.

39. Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

40. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

41. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

42. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

43. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

44. Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

45. Положеннями статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

46. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.

47. Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня - 2395 грн., з 01 липня - 2510 грн., з 01 грудня - 2618 грн.

48. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

49. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю, так як ОСОБА_2 є їх батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд вважає про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, так як визначила позивач у позові.

Посилання відповідача на необхідність визначення розміру аліментів на утримання дітей в частці від його доходу, суд вважає безпідставними, так як право вибору способу стягнення аліментів належить ОСОБА_1 , яка проти присудження до стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

50. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

51. Визначаючи розмір аліментних зобов`язань, суд враховує вимоги ст.182 СК України та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів в сумі 7530 гривень на трьох дітей є завищеним.

Згідно довідки ФГ «Добробут» № 25 від 20.08.2021 року та виписки із наказу №29 по ФГ «Добробут» від 16.08.2021 року, слідує, що ОСОБА_2 прийнятий на посаду слюсаря даного підприємства із місячним окладом 6000 грн.

Жодних письмових доказів на підтвердження іншого більшого розміру доходів відповідача, що давало би можливість зробити висновок щодо спроможності надавати щомісяця заявлену позивачем матеріальну допомогу позивачем суду не надано.

Згідно повідомлення №31/19/3-К-20/п від 14.01.2021 року ТСЦ 6143 РСЦ ГСЦ МВС України в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) вбачається, що за відповідачем ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Таким чином, враховуючи викладене вище, розмір заробітної плати відповідача, а також те, що відповідач є працездатною особою, відсутність відомостей про його незадовільний стан здоров`я, відсутність інших осіб на його утриманні, підтвердження позивачем того, що відповідач час від часу відвідує дітей та надає їм метеріальну допомогу, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітніх дітей в даній справі.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд врахував вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти для дітей, виконуючи свій батьківський обов`язок щодо їх утримання.

52. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач звернулася 21.10.2020 року, отже, саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

53. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

V. Розподіл судових витрат між сторонами

54. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 840,80 грн., а також з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про визнання батьківства.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 110, 112, 115, 125, 126, 128, 135, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 76-83, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

1. Визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: 47155, с. Радошівка, Шумського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1500 (тисяча п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.10.2020 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 12 жовтня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: 47155, с. Радошівка, Шумського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: М. В. Харлан