КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/20822/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4843/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

05 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С ТА Н О В И В :

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду першої інтснації з даним позовом до ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 07 травня 2019 року на перехресті автомобільних доріг Р-04 Київ-Фастів в с. Гнатівка, Києво-Святошинського району Київської області з а/д Т-10-38 Калинівка-Стоянка, водій ОСОБА_3 керував автомобілем ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим позивачу, як власниці майна, завдано матеріальні збитки.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2019 року по справі № 369/6628/19, винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано ОСОБА_3 .

Зазначає, що ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП виконував свої трудові обов`язки та працював у ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу № АМ/4252645 від 06.06.2018 року.

Згідно полісу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» №АМ/4252645 від 06.06.2018 року ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» є страхувальником транспортного засобу ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 , а також є власником вказаного транспортного засобу.

24.07.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн.

З метою визначення дійсного розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , позивач звернулася до СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач Троян К.В. ), який здійснив оцінку вартості відновлювального ремонту, що необхідно провести власнику транспортного засобу.

Відповідно до Звіту №319/06-19 від 19.06.2019 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 61 958,47 грн.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 29 414,56 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Конюшко Д.Б. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 08 грудня 2020 року та прийняти нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що є достатні підстави вважати, що саме ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА «УКРПАК» є належним відповідачем у справі, оскільки саме відповідач є власником і страхувальником транспортного засобу «ГАЗ 3302-415», д.н.з. НОМЕР_1 .

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, що викладені у позовній заяві

12 березня на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Тимошенка В.В. в інтересах ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» в якій представник відповідача просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що звіт оцінювача №319/06-19 від 19.06.2019 року не відповідає вимогам законодавства, необ`єктивний та має замовний характер, а також вважає, що в калькуляції «Аудатекс» зазначено, що оцінювачем скориговано ціни на запчастини +20%, що у даному випадку є неправомірним, оскільки таке коригування можливе тільки у разі наявності підтвердження сплати ремонту автомобіля на СТО, яке є платником ПДВ.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 07 травня 2019 року на перехресті автомобільних доріг Р-04 Київ-Фастів в с. Гнатівка Києво-Святошинського району Київської області з а/д Т-10-3 8 Калинівка-Стоянка, водій ОСОБА_3 керував автомобілем ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим останній отримав значні пошкодженню.

Власником автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.24).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2019 року по справі № 369/6628/19, винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано ОСОБА_3 (а. с. 7).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», що є власником автомобіля ГАЗ 3302-415, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу № АМ/4252645 від 06.06.2018 із страховою сумою 100 000 грн. та франшизою 0 грн.

24 липня 2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн. (а. с. 11).

Відповідно до Звіту № 319/06-19 від 19.06.2019 року, складеного СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач Троян К.В. ) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , без врахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 61 958,47 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 39 949,78 грн. (а.с. 12-22).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, що водій ОСОБА_3 взагалі, а також на час скоєння ДТП, перебував у трудових відносинах з ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК».

Проте, з таким висновком суду першої інстанціїколегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовійпідставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Виходячи з наведених норм права шкода, завдана внаслідок ДТП водієм (машиністом), який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №760/28302/18-ц провадження №61-12464св20 та від 02 листопада 2020 року у справі №133/1238/17 провадження №61-19345св19.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Судом встановлено, що власником автомобіля ГАЗ 3302-415, номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», на якому ОСОБА_3 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, та не володів ним на підставі будь-якого речового права.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року ОСОБА_3 , який керував автомобілем ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, було вчинено ДТП на перехресті автомобільних доріг Р-04 Київ-Фастів в с. Гнатівка Києво-Святошинського району Київської області з а/д Т-10-3 8 Калинівка-Стоянка з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим останній отримав значні пошкодженню.

Власником автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.24).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2019 року по справі № 369/6628/19, винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано ОСОБА_3 (а. с. 7).

Спричинення шкоди користувачем майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі, отже, не перебування автомобіля ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 саме у власності ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» не звільняє останнього від відшкодування шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача підтвердив, що ОСОБА_3 мав трудові відносини з ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» та заперечував щодо того, що під час ДТП він виконував трудові обов`язки.Проте, належних та допустимих доказів, що ОСОБА_3 07.05.2019 року не виконував трудових обов`язків, суду не надав.

У зв`язку із наведеним суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що транспортний засіб ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» використовувався ОСОБА_3 при виконанні трудових обов`язків.

Отже, ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», як роботодавець особи, яка завдала в наслідок дорожньо - транспортної пригоди шкоду майну позивачки, повинно виплатити останній різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Колегія суддів не приймає до уваги Довідку від 27 вересня 2021 року надану представником відповідача про відсутність з ОСОБА_3 трудових обов`язків під час здійснення ДТП від 07 травня 2019 року, з огляду на те, що на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано маршрутний лист щодо виконання водієм ОСОБА_3 своїх обов`язків, не надано наказ щодо звільнення ОСОБА_3 від трудових обов`язків 07.05.2019 року та наказ щодо надання автомобіль ГАЗ 3302-415, д.н.з. НОМЕР_1 на зберігання ОСОБА_3 у неробочий час, відомості про облік робочого часу.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно доч.1,2ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнімпереконанням,що ґрунтуєтьсяна всебічному,повному,обєктивному табезпосередньому дослідженнінаявних усправі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, в зв`язку з чим рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», що є власником автомобіля ГАЗ 3302-415, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу № АМ/4252645 від 06.06.2018 із страховою сумою 100 000 грн. та франшизою 0 грн.

24 липня 2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн. (а. с. 11).

Відповідно до Звіту № 319/06-19 від 19.06.2019 року, складеного СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач Троян К.В. ) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , без врахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 61 958,47 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням зносу становить 39 949,78 грн. (а.с. 12-22).

Такий висновок експертизи у цивільній справі колегія суддів вважає належним та допустимим доказом відповідно до положень ст. ст. 76, 95 ЦПК України.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1192 ЦК також передбачено право потерпілого на відшкодування збитків, розмір яких визначається вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення речі, в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно з ст. 5 зазначеного Закону, суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання, зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Статтею 7 Закону передбачено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст.12 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. д) п. 1.4 Наказу МЮУ фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 встановлено, що методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 4.3 Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Таким чином, аналіз даної норми права дає можливим дійти до висновку про те, що належним підтвердженням розміру оціненої шкоди є звіт або акт оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності.

При цьому, ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» не погоджуючись зі Звітом № 319/06-19 від 19.06.2019 року, складеного СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач Троян К.В. ) про вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції клопотань про призначення по справі експертизи не заявляло.

Оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн., колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 різниці між вартістю матеріального збитку, завданого позивачу на момент ДТП та отриманим страховим відшкодуванням.

Проте, відповідно до висновку звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 319/06-19 від 19.06.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахуванням фізичного зносу та з врахуванням ПДВ становить 61 958 грн. 47 коп. (а.с. 13-21).

Судом встановлено, що автомобіль ОСОБА_2 не відремонтовано, відтак, відшкодовуванню підлягає вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ - 12 391,69 грн. (61958,47 - (61958,47 * 20%) = 49 566,78).

ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543, 91 грн., а отже реальними збитками, які позивач має право отримати в якості відшкодування є сума 17022,87 грн. (49566,78-32543,91).

Збитками позивача за приписами вказаних норм є і витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1700 грн., яку позивач сплатив згідно квитанції №26 від 18.06.2019 року (а.с. 37).

При цьому, саме по собі посилання у відзиві на позовну заяву ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» на те, що розмір збитку за проведеним дослідженням є недоведеним, не заслуговує на увагу, оскільки інших належних та допустимих доказів, які б спростовували визначений розмір збитків, як підстави для зменшення визначення розміру збитків, відповідачем не надано, хоче це згідно приписів ст. 81 ЦПК України, є його обов`язком.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 17606, 95 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1 700 грн.

Посилання представника відповідача на те, що його не було повідомлено про огляд автомобіля колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто вказані вимоги не є обов`язковими та визначаються на розсуд замовника дослідження.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений за подачу позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» (, адреса: 02068, м. Київ, вул. Степана Олійника, буд. 13, кв. 40) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) у відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою в розмірі 17022, 87 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» (, адреса: 02068, м. Київ, вул. Степана Олійника, буд. 13, кв. 40) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в розмірі 1700 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» (, адреса: 02068, м. Київ, вул. Степана Олійника, буд. 13, кв. 40) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 13 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді