ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року м. Волноваха
Суддя Волноваського районного суду Донецької області Подоляк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про накладення арешту,
встановив:
03 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Одночасно в позовній заяві позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до моменту вирішення справи по суті.
Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за борговою розпискою, тому є ризик відчуження належного відповідачу майна.
Відповідно до п.2 ч.1 ст 152.ЦПК України заява про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Судом, з метою визначення підсудності, зроблено запит до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача по справі. Згідно наданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" Волноваської міської ВЦА Волноваського району Донецької області відповіді від 27.09.2021 року, відповідач по справі ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.
Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.
Досліживши матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявником не наведено жодних підстав якіб свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, доводи заявника не мотивовані і зводяться виключно до припущень. Окрім того позивачем ОСОБА_1 не надано інформації, на яке саме майно відповідача слід накласти арешт і його місцезнаходження та відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.
Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбовляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.
Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України суд, -
В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про накладення арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Волноваський районний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.М. ПОДОЛЯК