Справа №461/6176/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ:336310), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович (адреса місцезнаходження: 40000, м. Суми, провулок Пляжний, 3) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, в якому просить визнати виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування даного позову вказує на те, що між нею та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір. Приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис за №45286 від 19.05.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №Р25.220.72838 від 15.11.2017 року. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. При оформленні виконавчого напису №45286, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., представниками AT «Ідея Банк» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Звертає увагу на те, що заборгованість яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне, визнати виконавчий напис №45286, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиції сторін у справі.

Представник відповідача Тураш С.В. скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що АТ «Ідея Банк» не погоджується із позовом, вважає його надуманим, безпідставним та необгрунтовним, натомість виконавчий напис, вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. №45286, таким, шо в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Зазначає, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки ОСОБА_1 , як Позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала, станом на 06.04.2021 в неї утворилась заборгованість за таким Договором у розмірі 67376,45 грн. AT «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з ОСОБА_1 67376,45 грн. боргу за Кредитним договором та 1900,00 грн. витрат на його вчинення, разом - 69276,45 грн. На виконання вимог Переліку AT «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Стверджує, що спірний виконавчий напис відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримує.

Представник відповідача - АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача. Відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеного представника.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки третьої особи неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третьою особою відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеної сторони.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторовичу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки третьої особи неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третьою особою відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеної сторони.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що 15.11.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р25.220.72838, згідно пункту 1.1. якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

19.05.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис за № 45286 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № Р25.220.72838 від 15.11.2017 у розмірі 69276,45 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Згідно пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог Переліку, AT «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 19 травня 2021 року виконавчого напису № 45286, у тому числі:

1.заяву AT «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису;

2.Кредитний договір № Р25.220.72838 від 15.11.2017;

3.довідку AT «Ідея Банк» про ненадходження платежів;

4.вимогу AT «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про усунення порушення кредитних зобов`язань;

5.довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № Р25.220.72838 від 15.11.2017, станом на 06.04.2021;

6.список згрупованих поштових відправлень AT «Ідея Банк» (№ ф. 103); список згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу Позивача вимоги; фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку;

7.виписку по рахунку ОСОБА_1 .

8.детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № Р25.220.72838 від 15.11.2017, станом на 06.04.2021.

Сукупний аналіз усіх вище перелічених документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед AT «Ідея Банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами Кредитного договору, та внесеними боржником; відповідають Переліку, а відтак підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Відтак, наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, вчинений 19.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за №45286 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № Р25.220.72838 від 15.11.2017 у розмірі 69276,45 грн, відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженням позивача, про те, що вчинення виконавчого напису нотаріуса було з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема без перевірки нотаріусом безспірності заборгованості за Кредитним договором.

Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком.

Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 року по справі №6-158цс15, зазначив, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Тобто, в основу розмежування понять «спірної» та «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення боржника до пред`явленої вимоги, а об`єктивна ознака, тобто фактичний склад і характер правовідносин. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №761/45042/16-ц, зазначив, що встановивши, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані усі документи, що підтверджують безспірність вимог кредитора та встановлені Переліком документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не вирішує спір про право, який існує між сторонами, а лише перевіряє безспірність заборгованості на підставі належних і допустимих доказів.

А отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, визначеними Переліком.

З аналізу ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1. глави 16 Порядку вбачається, що вчинення виконавчого напису нотаріуса здійснюється за фактом подання нотаріусу документів, визначених Переліком; участь боржника в процесі вчинення виконавчого напису нотаріуса законодавством не передбачена.

Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Позивач зазначає, що Відповідач не звертався до неї з вимогою про погашення заборгованості, до якої був би доданий розрахунок суми боргу, не отримував від неї підтвердження безспірності вимог та відповідно, не міг надати докази безспірності вимог.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, 11.04.2021 AT «Ідея Банк» надіслано Позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, за допомогою якої Позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість згідно Кредитного договору, вказано розмір боргу, а також з чого така складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги.

Додатком до вище вказаної вимоги було долучено також довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором, що містила інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову.

Разом з тим, після надсилання AT «Ідея Банк» на ту ж адресу Позивача, котру остання вказує як адресу своєї реєстрації/проживання, ОСОБА_1 жодним чином не висловила заперечень щодо її змісту.

В абзаці 2 підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Верховний Суд у п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі 6916/3006/17, зазначив, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відтак, в матеріалах справи містяться докази надіслання вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань перед вчиненням виконавчого напису нотаріуса, що оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2021 «Ідея Банк» надіслало на ту адресу Позивача, котру остання вказує як адресу своєї реєстрації/проживання, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань за Кредитним договором, за допомогою якої Позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість за таким Кредитним договором, вказано розмір боргу , а також з чого такий складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги.

Зазначеному в повній мірі кореспондує також п. 55 постанови Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17, в якому судом зазначено, що: «Банк надав приватному нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення зв`язку про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням про вручення на вказану в іпотечному договорі адресу, тобто виконав вищевказані вимоги, що не врахували суди попередніх інстанцій. Надання доказів щодо повідомлення боржника та сплив тридцятиденного строку з моменту повідомлення уможливлюють вчинення виконавчого напису, що свідчить про дотримання встановленого порядку».

Крім того, суд звертає увагу, що п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не передбачає обов`язку Кредитора для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями надавати нотаріусу вимогу до боржника про усунення порушення кредитних зобов`язань з доказами направляння такої вимоги та її отримання боржником.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2018 року у справі №127/15911/17 зазначив, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

За таких обставин, не зважаючи на те, що у AT «Ідея Банк» немає обов`язку щодо надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису доказів надсилання Позивачу вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, Позивачу все ж було надіслано вимого про необхідність виконання нею взятих на себе кредитних зобов`язань за Кредитним договором та надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 19 травня 2021 року виконавчого напису № 45286, в тому числі і вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, яка була надіслана Позивачу, а також докази надіслання такої на ту ж адресу Позивача, яку остання вказує у позовній заяві, як адресу власного проживання/реєстрації.

Щодо доводів позивача про те, що кредитний договір №Р25.220.72838 від 15.11.2017 року, який був укладений між позивачем та ПАТ «Ідея Банк», не передбачає такого способу врегулювання спору як виконавчий напис нотаріуса, а лише вирішення спору в судовому порядку (пункт 5.4. Договору), а тому, на думку позивача, у нотаріуса не було ніякого права вчиняти виконавчий напис №45286 від 19.05.2021 року, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 15 січня 2020 року по справі № 305/2082/14-ц зазначає, що за загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт З частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою. Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, можливість вчинення виконавчого напису передбачена, як і ЦК України, так і Законом України «Про нотаріат» і не суперечить умовам Кредитного договору.

Щодо доводів Позивача про те, що вона не погоджується з розміром заборгованості, а відтак, на її думку, таке свідчить про відсутність безспірності заборгованості, суд зазначає, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з позивача згідно спірного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується позивач з її розміром, чи ні, оскільки вирішальним у даному випадку є саме документи, що подавалися нотаріусу для його вчинення, які підтверджують укладення Кредитного договору між позивачем та відповідачем, а також свідчать про неналежне виконання умов останнього ОСОБА_1 .

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки за результатами розгляду справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 76-81, 141, 258, 259, 279, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі Закону України «Про нотаріат», суд -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя І.Р. Волоско