Справа № 647/2417/21
№ провадження 2/647/660/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Дзежик Л.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2417/21 за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Маєвська Ірина Михайлівна до Бериславської міської ради Херсонської області про визнання права власності,

за участі представників сторін :

від позивача: представник адвокат Маєвська І.М. не прибула до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі;

від відповідача: представник Бериславської міської ради Херсонської області не прибув до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Маєвська Ірина Михайлівна звернулися до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до Бериславської міської ради Херсонської області про визнання права власності.

В позовній заяві посилається на те, що з 1977 року ОСОБА_1 працював у радгоспі «ім. Ленінського комсомолу». Для проживання йому було надано будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до реєстраційного посвідчення належав радгоспу. В 1991 році ОСОБА_1 вирішив придбати вказаний будинок та звернувся із відповідною заявою до радгоспу «ім. Ленінського комсомолу». ОСОБА_1 сплатив за вказаний будинок 1879 руб. Проте документів, які посвідчували би його право власності на будинок (договір купівлі-продажу) ОСОБА_1 так і не отримав. Позивач з 13.04.1977 року зареєстрований та проживає в зазначеному будинку, несе витрати на його утримання, оплачує комунальні та інші платежі. З метою реєстрації права власності на будинок ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з відповідною заявою, однак отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Просить суд визнати за ним ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.09.2021 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та адвокат Маєвська І.М. в підготовче засідання не з`явилися. Від адвоката Маєвської І.М. до суду надійшла заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача Бериславської міської ради Херсонської області в підготовче засідання не прибув, надав на електронну адресу суду згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, справу просив розглянути у відсутність їх представника.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке належить державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, Херсонське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що володіння АДРЕСА_2 зареєстровано за радгоспом «ім. Ленінського комсомолу», на підставі рішення №21 від 16.06.1974 року та записано в реєстрову книгу за №24. Домоволодіння АДРЕСА_2 в цілому складається з житлового будинку та надвірних споруд (а.с. 6).

Житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі радгоспу «ім. Ленінського комсомолу», що підтверджується довідкою (а.с. 23).

ОСОБА_1 працює в радгоспі «ім. Ленінського комсомолу» з 10.05.1973 року, що підтверджується довідкою (а.с. 24).

26.12.1991 року директором радгоспу «ім. Ленінського комсомолу» розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо купівлі житлового будинку та було вирішено продати ОСОБА_1 в його особисту власність житловий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується наказом (а.с. 7).

Комісією в складі голови комісії та членів комісії було складено акт продажу будинку в особисту власність по АДРЕСА_1 , робітнику радгоспу «ім. Ленінського комсомолу» ОСОБА_1 , який проживає і працює в радгоспі з 1977 року. Балансова вартість будинку складає - 5700 руб., до сплати 40% вартості, що складає - 1879 руб. Вказаний акт від 24.04.1992 року був затверджений директором радгоспу (а.с. 8).

Оплата була здійснена 28.04.1992 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с. 9).

14.09.1992 року згідно довіреності директор радгоспу «ім. Ленінського комсомолу» уповноважив зам. головного бухгалтера підписати з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З копії домової книги вбачається, що домоволодільцем за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності від 18.06.1992 року є ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою з 13.04.1977 року (а.с. 17-20).

На підтвердження права власності на майно, позивачем надано технічний паспорт виготовлений Бюро технічної інвентаризації» 18.06.1992 року, згідно якого домоволодіння було побудовано в 1973-1983 р.р. (а.с. 11-16).

Радгоспу «ім. Ленінського комсомолу» видана довідка-характеристика для надання до Бериславської державної нотаріальної контори з метою відчуження будинку, про те, що житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №24 за: радгоспом «ім. Ленінського комсомолу». Реєстраційне посвідчення від 01.07.1992 року видане на підставі рішення №21 від 16.06.1974 року (а.с. 21).

Згідно по господарської книги №4 особовий рахунок НОМЕР_1 будинок АДРЕСА_2 знаходиться у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживає і зареєстрований у вказаному будинку з 13.04.1977 року і по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою Томаринським старостинським округом Бериславської міської ради Херсонської області (а.с. 29).

АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1

ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , однак отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №60102992 від 31.08.2021 року, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 30).

У відповідності до п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом.

Оскільки на час набуття позивачем права власності на домоволодіння, а саме в 1992 році діяли положення ЦК України 1963 року, то належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на той час, зокрема вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Крім того, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади ( публічних актів), що затверджують право приватної власності. Тобто за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житловий будинок, споруду не залежало від реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилося також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського ипу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31січня 1966 року передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків, домоволодінь межах міст і селищ, у тому числі на підставі записів в погосподарській книзі. Тобто, записи в погосподарській книзі визнавалися актами органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 392 ЦК України передбачає можливість визнання права власника майна і в тому разі, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами або підлягає сумніву.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Зважаючи на відмову державного реєстратора у проведенні державної реєстрації права власності, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та він правильно у розумінні ст. 16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права.

На даний час позивач не може зареєструвати право власності на будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідачем до суду було подано письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача, не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачем позову є не добровільним чи умовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що позивачу ОСОБА_1 було надано будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зважаючи на те, що грошові кошти за будинок у розмірі 1879 рублів ОСОБА_1 були виплачені у повному обсязі, що підтверджується квитанцією, тобто він на законних підставах відповідно до чинного на той час законодавства набув право власності на цей будинок, проте за відсутності державної реєстрації позбавлений права реалізувати своє право власності, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 206, 229, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.10.2021 року.

Суддя В. С. Миргород