КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/6850/21

номер провадження: 22-ц/824/11465/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2021 року у складі судді Янченка А.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ) Тарасенка Вадима Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Касьяненко Д.Л. звернувся до суду з указаною скаргою на дії та рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ) (далі - Києво-Святошинський РВ ДВС ЦМУЮ) Тарасенка В.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просив:

визнати протиправними дії державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУЮ Тарасенка В.О. щодо винесення постанови від 26 березня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні №54847988 з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на ОСОБА_2 ;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУЮ Тарасенка В.О. від 26 березня2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні №54847988 з ПАТ КБ «ПриватБанк» на ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що 11 жовтня 2017 року державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/4557/15-ц, виданого 16 серпня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що 26 березня 2021 року державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУЮ Тарасенком В.О. було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 54847988 з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника - ОСОБА_2 . Вважав, що вказана постанова державного виконавця є незаконною. Зазначав, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення. Проте, не погодившись із зазначеною ухвалою суду від 09 березня 2021 року, ОСОБА_1 у встановлений законом строк подав апеляційну скаргу та ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року було відкрито апеляційне провадження. Таким чином скаржник вважав, що станом на 26 березня 2021 року ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року про заміну стягувача не набрала законної сили, а відтак ОСОБА_2 не могла бути належним стягувачем у виконавчому провадженні № 54847988. Тому вважав, що дії державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУЮ Тарасенка В.О. щодо винесення постанови від 26 березня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні №54847988 з ПАТ КБ «ПриватБанк» на ОСОБА_2 та сама постанова від 26 березня 2021 року - є протиправними.

Також заявник вказував, що оскільки з матеріалами виконавчого провадження №54847988 представник ОСОБА_1 ознайомився лише 29 квітня 2021 року, то встановлений ч.1 ст.449 ЦПК України десятиденний строк на оскарження дій та рішення державного виконавця ним пропущено не було.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2021 року скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Д.Л. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Касьяненко Д.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненко Д.Л. на дії та рішення державного виконавця з підстав пропуску десятиденного строку для звернення до суду з даною скаргою. Зазначає, що з матеріалами виконавчого провадження №54847988 представник ОСОБА_1 вперше ознайомився 29 квітня 2021 року та в подальшому у строк, передбачений ст.449 ЦПК України, звернувся до суду зі скаргоюна дії та рішення державного виконавця. Вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано та без належного дослідження матеріалів справи і матеріалів виконавчого провадження №54847988 було залишено скаргу без розгляду, у зв`язку чим позбавлено ОСОБА_1 можливості захистити свої права в суді та йому обмежено доступ до правосуддя.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано доказів того, що саме 29 квітня 2021 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №54847988, а тому відсутні підстави вважати, що встановлений ч.1 ст.449 ЦПК України десятиденний строк на оскарження дій та рішення державного виконавця ним не пропущено. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Д.Л. без розгляду відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Положеннями ч.1 ст.449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частина 2 ст.449 ЦПК України визначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 450 ЦПК України передбачено порядок розгляду скарги, відповідно до якого скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Системний аналіз ст.ст. 448, 450 ЦПК України вказує на те, що суд першої інстанції, отримавши скаргу, негайно, але не пізніше наступного дня після її надходження до суду, повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця про подання скарги, та призначає справу до розгляду. При цьому питання щодо поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує саме під час розгляду справи, в порядку, передбаченому ч.2 ст. 449 ЦПК України.

Залишення без розгляду скарги на дії державного виконавця на стадії її прийняття суперечить вимогам процесуального закону та порушує права особи, яка звернулась з цією скаргою на справедливий розгляд.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 2/522/11-ц (провадження № 61-11984св19).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.263 ЦПК України на наведені вище обставини справи, вимоги закону та правові висновки Верховного Суду, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненко Д.Л. на дії та рішення державного виконавця з підстав пропуску строку на оскарження дій та рішення державного виконавця на стадії прийняття такої скарги до розгляду.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: