Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/913/21
Провадження № 2/332/764/21
05 жовтня 2021 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
09.03.2021 ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 01.03.2021 на адресу ТОВ «Полігон Авто» надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 64056191. Зазначена постанова винесена на підставі виконавчого напису № 112977, вчиненого 13.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягення з позивача на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 44 529,00 грн. Позивач зазначає, що жодних договорів вона із відповідачем не укладала, з його змістом не ознайомлювалась. Відтак, вона вважає, що оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог та з пропущенням строків давності. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 21.04.2021.
Ухвалою суду від 10.03.2021 задоволено заяву позивача, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 64056191.
Від представника позивача адвоката Щербини К.В., надійшла клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити.
Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 112977, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в загальному розмірі 45 429,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення: з 26.09.2017 по 16.11.2020 (а.с. 20).
З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
Окрім наведеного, на підставі вказаного виконавчого напису 22.02.2021 державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 18-19).
Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. Позивачеві не надходило жодних повідомлень від відповідача за час існування спірних правовідносин, в тому числі й щодо порушень умов кредитного договору. Крім того, відсутній безпосередньо кредитний договір № 265772, з якого б вбачались умови та підстави його укладення, а виписка з особового рахунку за вказаним кредитним договором взагалі не містить порядку нарахувань відсотків та комісії, що не дає змоги встановити безспірність заборгованості.
ТОВ «Веллфін», звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, не надало підтвердження про отримання ОСОБА_2 вимоги про сплату боргу, тому позивач була позбавлена можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.
Таким чином, станом на 30.11.2020 у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Веллфін», заборгованості в розмірі 45 429,00грн.
Зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі й з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін.
Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.
Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.
Згідно п. 3.4 Глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.
Кредитний договір № 265772 укладений 26.09.2017 між позивачем та ТОВ «Веллфін». Однак умови його укладення та сплати заборгованості суду невідомі, оскільки матеріали справи не містять та відповідачем не надано копію вказаного договору. Крім того, з виписки з особового рахунку за вказаним кредитним договором також неможливо встановити момент, з якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, оскільки виписка не містить порядку нарахувань заборгованості, а відтак суд позбавлений можливості встановити строки для звернення стягувача до нотаріуса із завою про вчинення виконавчого напису.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 112977, вчинений 30.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 265772 від 26.09.2017 в загальному розмірі 45 429,00 грн.
За змістом ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 112977, вчинений 30.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» у загальному розмірі 45 429,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в загальному розмірі 1362,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 12.10.2021.
Суддя О.С. Яцун