Справа № 708/1347/2012 Провадження № 6/304/26/2021
У Х В А Л А

11 жовтня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

боржника ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТзОВ «Брайт Інвестмент» звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області у справі № 708/1347/2012 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року у розмірі 25 026,62 грн та судовий збір у розмірі 250,26 грн. Разом з цим, 05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими вказаним кредитним договором. У свою чергу, 18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» також було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_ blank_04, внаслідок чого право вимоги за кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року перейшло до заявника. Окрім того, заявник зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», що свідчить про наявність виключних непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, тому вважає, що підстави пропуску строку є поважними. Також заявник вважає, що причина пропуску строків для подачі виконавчого листа № 708/1347/2012 до виконання є поважною, оскільки ТзОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про те, що ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на їх користь разом з усіма додатками до нього, в тому числі графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частини, які не залежали від волі стягувача. Оскільки судові рішення підлягають обов`язковому виконанню, тому просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Представником боржника надіслано до суду заперечення на заяву про зміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, у якому вона просить відмовити у задоволенні заяви повністю, з огляду на таке. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитора у зобов`язанні можна замінити іншою особою внаслідок передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Після укладення договору про відступлення права вимоги (купівлі-продажу дебіторської заборгованості тощо) відбувається заміна кредитора в зобов`язанні. Зазначає, що якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про зміну кредитора, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У подібній ситуації виконання боржником свого боргу первісному кредитору є неналежним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Саме тому договір відступлення права вимоги покладає на первісного кредитора обов`язок щодо повідомлення боржника про відступлення права вимоги, що відбулося. Водночас це повідомлення може надіслати і новий кредитор, який мусить надати боржникові докази переходу права вимоги, що відбулося (ч. 2 ст. 517 ЦК України). Представник боржника звертає увагу на те, що станом на день звернення до суду з відповідною заявою заявник не виконав умови договору № GL48N718070_ blank_04 про відступлення права вимоги від 18 грудня 2020 року, зі змінами від 13 січня 2021 року, що призвело до порушення прав боржника. Крім цього, відповідно до п. 1 вказаного вище договору права, які виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначені у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до боржників. Однак заявником до матеріалів справи не додано вказаний додаток № 1, а тому належного підтвердження того, що він є належним новим кредитором та стороною по справі є не підтвердженою, та не підлягає задоволення. Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначає наступне. Так, рішення від 16 січня 2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» набрало законної сили 30 січня 2013 року. На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року (в редакції станом на 06.05.2012), в якому статтею 22 вказаного Закону було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року якщо інше не передбачено законом. Заявник посилається на те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», що свідчить про наявність виключних непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, тому вважає, що підстави пропуску строку є поважними. Вказаним він вводить суд в оману, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа № 708/1347/2012 від 16 січня 2013 року, виданий 08 травня 2013 року, який законодавством, чинним на час його видачі, визначав тривалістю в один рік, сплив задовго до 04 червня 2015 року, тобто дати прийняття вказаної вище постанови, а саме 30 січня 2014 року. Отже наведена заявником причина пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважною і відповідно не може бути підставою для поновлення вказаного строку, при цьому будь яких інших поважних причин пропуску заява не містить, тому вважає, що і в цій частині заява задоволенню не підлягає.

08 жовтня 2021 року представник заявника подала відповідь на відзив, в якому зазначила наступне. Так, боржник зазначає, що зміна кредитора у зобов`язанні не може вважатись поважною причиною пропуску строку, так як і не може давати більший обсяг прав новому кредитору ніж первісному кредитору. Вказана позиція боржника є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам ЦПК України. Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, що є імперативною нормою Кодексу та не включає в себе умов (строків, термінів), які б обмежували таку заміну. Щодо відсутності повідомлення новим кредитором про відступлення прав вимоги зазначає, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 13 січня 2021 року до договору № GL48N718070_ blank_04 про відступлення права вимоги від 18 грудня 2020 року сторони дійшли згоди, що повідомлення про відступлення прав вимоги боржників здійснює новий кредитор, який повідомляє боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами на свій розсуд та строки, які вважає доцільними. Також зазначає, що боржник був автоматично повідомлений про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року при звернення заявника до суду із заявою про зміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення. Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 518 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Однак, ТОВ «Брайт Інвестмент» не отримувало на свою офіційну адресу жодного заперечення від боржника за вказаним вище кредитним договором. Крім цього зазначає, що новий кредитор не може бути позбавлений прав вимоги за кредитним договором, положення якого діють та є обов`язковими для виконання позичальником. Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Зазначає, що причини пропуску строків для подачі виконавчого листа № 708/1347/2012 до виконання є поважними та очевидними, оскільки відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», що свідчить про фактичну неможливість ПАТ «КБ «Надра» вчиняти дії щодо проявлення виконавчого листа до виконання.

У судове засідання представник ТОВ «Брайт Інвестмент» не з`явився, однак у прохальній частині заяви просила розглянути заяву без участі представника, при цьому підтримує таку в повному обсязі.

Боржник та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядає заяву у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі № 708/1349/2012 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року.

На виконання вказаного рішення суду 08 травня 2013 року видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до 30 січня 2014 року.

Також встановлено, що 05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_ blank, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

18 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_blank_04 відступив ТОВ «Брайт Інвестмент» право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року.

Так, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження з виконання рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2013 року у цивільній справі № 708/1347/2012 за кредитним договором № 112-05/03-2008 від 14 березня 2008 року.

Щодо вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про поновлення строку для подання виконавчого документа до виконання суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві ТОВ «Брайт Інвестмент» зазначає про наявність виключних, непереборних обставин, що не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця прийняття рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», тому просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому не може і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12).

Більше того, процедура ліквідації банку, яку заявник вважає поважною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, настала вже після закінчення відповідного строку (30 січня 2014 року).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про повторне звернення первісного стягувача до виконавчої служби в межах встановлених строків для пред`явлення виконавчого листа, як і не містять доказів про звернення ПАТ «КБ «Надра» із заявою про поновлення строків такого звернення.

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію ПАТ «КБ «Надра» (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вжив достатніх заходів щодо виконання рішення суду.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами та суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягають частковому задоволенню.

Тому, керуючись ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у справі № 708/1347/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, зареєстроване за адресою: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, № 54, офіс 402).

У задоволенні заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року.

Головуюча: Гевці В. М.