У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.

при секретарі: Сінєльніковій С.М.

за участю:

стягувача: ОСОБА_1

представника стягувача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву стягувача про зміну способу та порядку виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року у цивільній справі №754/12458/20 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 754/12458/20 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За результатами розгляду вказаної справи ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково.

На адресу Деснянського районного суду м. Києва від стягувача надійшла заява в порядку ст.. 435 ЦПК України про встановлення, зміну способу та порядку виконання судового рішення, яке набрало законної сили, у вигляді здійснення стягнення не з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , а з громадянина ОСОБА_3 та витребувати з Великоновосілківського районного відділу Головного управління ДМС у Донецькій області інформацію відносно відповідача (боржника) ОСОБА_3 , щодо його нового місця реєстрації та дати народження. Подану заяву обґрунтовано тим, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 припинено діяльність ФОП, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 та представник стягувача - ОСОБА_2 подану заяву підтримали та просили її задовольнити, з викладених підстав.

Боржник ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Вислухавши стягувача та представника стягувача, вивчивши письму заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Положенням ч. 3 ст. 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі статті 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2019 року, справа № 350/426/16-ц, провадження № 61-29076св18.

З письмових матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року у цивільній справі № 754/12458/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково. Розірвано Договір індивідуальний номер замовлення АВ-00785 від 29.03.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 . Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 8900,00 грн., стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 5000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2960,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.05.2021 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року залишено без змін.

З копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що 08.04.2021 року на підставі власного рішення припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 .

У зв`язку із припиненням підприємницькою діяльністю відповідача (боржника), стягувач, звертається із заявою в порядку ст.. 435 ЦПК України та просить змінити спосіб та порядок виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року у вигляді здійснення стягнення не з ФОП ОСОБА_3 , а з громадянина ОСОБА_3 та витребувати від Великоновосілківського районного відділу Головного управління ДМС у Донецькій області інформацію відносно відповідача (боржника) ОСОБА_3 , щодо його нового місця реєстрації та дати народження.

Враховуючи те, що предметом судового розгляду був спір між позивачем та відповідачем ФОП ОСОБА_3 (тобто суб`єкт господарювання), звернення стягувача із заявою в порядку ст.. 435 ЦПК України, шляхом заміни відповідача ФОП ОСОБА_3 на ОСОБА_3 , фактично буде призводити до зміни рішення по суті.

Вимога стягувача про витребування з Великоновосілківського районного відділу Головного управління ДМС у Донецькій області інформацію відносно відповідача (боржника) ОСОБА_3 , щодо його нового місця реєстрації та дати народження в порядку ст.. 435 ЦПК України задоволенню не підлягає, оскільки вказана норма не передбачає розгляд вказаної вимоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви стягувача про зміну способу та порядку виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року у цивільній справі №754/12458/20 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18.10.2021 року.

Суддя: В.О. Сенюта