Справа № 646/2885/21
№ провадження 2/646/1624/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.21 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участю секретаря Мірзоєвої К.Р.,

прокурора Панової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,-

встановив:

Керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області І.Білодід звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах Харківської міської ради, яким просить стягнути з відповідача на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 112339,48 гривень.

Позов обгрунтовано тим, що за відповідачем зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «М-1» загальною площею 36,1 кв.м на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.07.2012р. №2381. Цей об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1993 га (кадастровий номер :14:007:0101) за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка має наступні характеристики: категорія земель землі промисловості, трансопрту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення землі 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Право власності на цю земельну ділянку було зареєстроване за відповідачем 27.08.2020р. на підставі нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 31.07.2020р. №50/20. За результатами здійснення 04.11.2020р. заходів самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства за адресою: м.Харків, Мереф`янське шосе, 13, та обстеження цієї земельної ділянки головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради було встановлено наступне. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.11.2020р. право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з 27.08.2020р. за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2020р. №50/20 (зареєстрований за №597) та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 26.08.2020р. №І-6-760/0/223-20.02-35. Право власності на нежитлову будівлю літ. «М-1» загальною площею 36,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за відповідачем з 07.08.2012р. на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2012 №2381. Рішенням Харківської міської ради від 16.10.2019р. №1764/19 відповідачу було надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови з кадастровим номером :14:007:0101 площею 0,1993 га за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування нежитлової будівлі літ. «М-1» (склад). Рішенням Харківської міської ради від 26.02.2020р. №2023/20 відповідачу було продано вищевказану земельну ділянку за ціною 907000,00 грн. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 28.09.2020р. №НВ-020 земельна ділянка з кадастровим номером :14:007:0101 площею 0,1993 га зареєстрована 15.12.2017р. З 15.12.2017р. по 31.07.2020р. ця земельна ділянка використовувалася відповідачем без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. Обстеженням на місцевості 16.07.2020р. встановлено, що вищевказана земельна ділянка огороджена, на її території знаходиться нежитлова будівля літ. «М-1», яка належить відповідачу. Ця земельна ділянка використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування вказаної нежитлової будівлі. В подальшому Харківська міська рада на виконання листа місцевої прокуратури від 03.02.2021р. №35-616вих21 здійснила розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Розрахунок проведено на підставі норм Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р., який затверджений рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013р. №1269/13, Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервитут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, які затверджені відповідними рішеннями Харківської міської ради та відповідно до яких базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова встановлена у сумі 639,78 грн., яка щорічно підлягає індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000р. №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель». Розрахунки проводилися Департаментом з урахуванням інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 24.09.2020р. №19281/9/20-40-04-41-16 про сплату відповідачем земельного податку за користування вищевказаною земельною ділянкою у період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. 1100 грн., з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 4400 грн., з 01.01.2020р. по 31.08.2020р. 4058,70 грн., та з урахуванням витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.01.2018р. №97-20-0.23, 08-175/176-18 та від 10.09.2020р. №5489. Також при проведенні розрахунків було враховано внесені законом від 30.03.2020р. зміни до ст.52-4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Цими змінами передбачено звільнення на період з 01 березня по 31 березня 2020 року від плати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) по земельним ділянкам, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб та використовуються ними у господарській діяльності. Так, згідно з розрахунками Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за період з 01.05.2018р. по 31.12.2018р. розмір щомісячної орендної плати, яку повинен був сплачувати відповідач, становить 4119,93 грн., який складається з нормативної грошової оцінки 1'235'979 грн., ставки річної орендної плати 4,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1, відсотку строку оренди 100,00%. За період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. розмір щомісячної орендної плати, яку повинен був сплачувати відповідач, становить 4119,93 грн., який складається з нормативної грошової оцінки 1'235'979 грн., ставки річної орендної плати 4,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1, відсотку строку оренди 100,00%. За період з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. розмір щомісячної орендної плати, яку повинен був сплачувати відповідач, становить 7522,18 грн., який складається з нормативної грошової оцінки 2'256'655 грн., ставки річної орендної плати 4,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1, відсотку строку оренди 100,00%. Отже, загальний розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів за період з 01.05.2018р. по 30.01.2020р., що підлягають стягненню з відповідача, становить 112'339,48 грн. З урахуванням положень статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України, які регулюють кондикційне зобов`язання, вказані кошти є безпідставно збереженими (заощадженими) відповідачем коштами у вигляді орендної плати, яка мала бути сплачена за володіння і користування вищевказаної земельної ділянки. Збереження (заощадження) відповідачем цих коштів почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття ним права власності на нежитлову будівлю літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому передача прав володіння та користування земельною ділянкою згідно зі ст.206 Земельного кодексу України та п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Підстави ж для одержання відповідачем прав володіння та користування земельною ділянкою безоплатно у даному випадку відсутні. У постанові від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. А фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2017р. у справі №922/207/15 та від у справі №922/5468/14, а також постановах Вищого господарського суду України від 21.07.2016р. у справі №922/208/15, від 12.01.2017р. у справі №922/51/15, від 04.11.2017р. у справі №922/210/15. Неповернення Харківській міській раді безпідставно збережених відповідачем коштів за користування вищевказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м.Харкова в особі ХМР щодо можливості ефективного використання права комунальної власності та у зв`язку з неотриманням місцевим бюджетом відповідного доходу. Відповідач придбав нерухомість 07.08.2012р., а заходи самоврядного контролю за використанням вищевказаної земельної ділянки здійснено Харківською міською радою у листопаді 2020 року, коли було складено акт обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:007:0101. Харківська місцева прокуратура №5 Харківської області зверталася до Харківської міської ради та Департаменту територіального контролю ХМР з листами від 02.02.2021р. та від 03.02.2021р. щодо необхідності вжиття відповідних заходів для стягнення з відповідача недоотриманої орендної плати. Але до цього часу такі заходи не вжиті.

Представник позивача подала до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними. Так, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2012р. №2381 придбав нежитлову будівлю літ. «М-1» загальною площею 36,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Цей об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці площею 0,0049 га, з урахуванням площі основи забудови будівлі 49,9 кв.м. Формування та реєстрація земельної ділянки площею 0,1993 га за вказаною адресою було проведено 15.12.2017р. у Державному земельному кадастрі. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :14:007:0101. Сесією Харківської міської ради було прийнято рішення №2023/20 від 26.02.2020р. про продаж відповідачу вищевказаної земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «М-1». 31.07.2020р. між Харківською міською радою та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. 27.08.2020р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності відповідача на вищевказану земельну ділянку на підставі зазначеного вище договору від 31.07.2020р. та листа Харківської міської ради від 26.08.2020р. про повний розрахунок за цю земельну ділянку. При цьому державна реєстрація права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Харківською міською радою було проведено 06.07.2018р. Ця обставина підтверджується відповідним записом у п.1.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2020р. За твердженням позивача, відповідач фактично використовував земельну ділянку в період з 01.05.2018р. по 30.06.2020р. без документів, що посвідчують право власності або право користування, внаслідок чого зберіг кошти, які підлягали сплаті Харківській міській раді як орендна плата за користування земельною ділянкою. Проте, Харківська міська рада не приймала рішень про передачу відповідачу або будь-кому іншому у користування (в оренду) земельної ділянки, як це передбачено ст.ст.122, 123, 124 Земельного кодексу України. Згідно з п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Відповідач не укладав таких договорів з Харківською міською радою та фактично не використовував земельну ділянку. Також відповідач не використовував та не обслуговував належну йому будівлю літ. «М-1», оскільки за період з 01.05.2018р. по 31.12.2018р. перебував на території України лише 46 днів, у 2019 році 25 днів, та з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. 5 днів. Весь інший час він знаходився на території Німеччини. Акт обстеження земельної ділянки від 04.11.2020р. складений вже після набуття відповідачем права власності на земельну ділянку, коли відповідач вже мав право використовувати її як власну. Крім того, матеріали справи не містять акту обстеження земельної ділянки від 16.07.2020р., на який також посилається позивач у позові. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження фактичного використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1993 га, кадастровий номер :14:007:0101. Відповідач не користувався та не мав можливості користуватися з 01.05.2018р. по 30.06.2020р. ані об`єктом нерухомості (вищевказаною нежитловою будівлею літ. «М-1») ані вищезазначеною земельною ділянкою у зв`язку з проживанням у Німеччині. Крім того, позивачем здійснено розрахунок орендної плати з 01.05.2018р., проте датою реєстрації права власності на земельну ділянку є 06.08.2018р. В той же час, Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово висловлював правову позицію, згідно з якою земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав з моменту її формування та державної реєстрації права власності. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах ВС від 02.06.2020р. у справі 922/2417/19, від 29.01.2019р. у справі №922/3780/17 та №922/536/, від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 12.04.2019р. у справі №922/981/18, від 12.06.2019р. у справі 922/902/18, від 29.05.2020р. у справі №922/2843/19, від 05.03.2020р. у справі №922/926/19, від 09.03.2021р. у справі №922/1453/20. Таким чином, оскільки земельна ділянка набула статусу сформованого об`єкту цивільних прав з 06.07.2018р., застосування позивачем періоду з 01.05.2018р. є незаконним. Крім того, прокурор не має повноважень на подання цього позову в інтересах держави, оскільки вищевказана земельна ділянка не відноситься до земель державної власності, а до набуття права власності відповідачем перебувала у комунальній власності територіальної громади міста Харкова. В той час, як у своєму позові прокурор посилається на ту обставину, що кошти за користування земельною ділянкою не надійшли до державного бюджету України. При цьому у договорі купівлі-продажу земельної ділянки між ХМР та відповідачем від 31.07.2020р. продавець земельної ділянки (ХМР) зазначив, що цей об`єкт є вільним від будь-яких прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не міг не знати. Тобто на момент укладання договору у ХМР були відсутні будь-які майнові претензії до відповідача, які б стосувалися земельної ділянки. Але майже через рік після укладення вказаного договору прокурор подав до відповідача позов, предметом якого, зокрема, є претензії майнового характеру за період з 01.05.2018р. по 30.06.2020р., тобто за період до укладання договору.

Керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова подав заперечення на відзив, в яких зазначив, що до набуття відповідачем права власності на земельну ділянку та її державної реєстрації на підставі договору від 31.07.2020р. №50/20 земельна ділянка з 15.12.2017р. по 31.07.2020р. використовувалася відповідачем без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав, як це вимагають норми ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. З урахуванням строків позовної давності розрахунок суми безпідставно збережених відповідачем коштів проведено саме з 01.05.2018р. по 30.06.2020р. Жодних інших актів обстеження земельної ділянки, окрім акту від 04.11.2020р., до прокуратури не скеровувалося. А у самому акті від 04.11.2020р. міститься інформація про проведене 16.07.2020р. на місцевості обстеження земельної ділянки. Крім того, моментом формування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав є момент присвоєння їй кадастрового номеру та реєстрації її у Державному земельному кадастрі, про що зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 06.02.2019р. у справі №922/587/18. Отже, оскільки згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 28.09.2020р. земельна ділянка була зареєстрована 15.12.2017р., вона є об`єктом цивільних прав саме з 15.12.2017р. Що стосується посилань у позовній заяві на норми ГПК, а не ЦПК, то це є опискою, а вірним є посилання на ст.56 ЦПК України. Крім того, підставою для звернення прокурора з цим позовом, про що у ньому зазначено, є неотримання бюджетом міської ради значних грошових коштів від сплати орендної плати, оскільки відповідач користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди землі. Неповернення таких коштів порушує інтереси територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради в частині можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб територіальної громади.

Представником відповідача подано доповнення до відзиву. У цих доповненнях представник відповідача наполягає на тому, що доказів фактичного використання відповідачем земельної ділянки в період до укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, тобто до 31.07.2020р. не існує та прокурором не надано. Договір оренди земельної ділянки відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України між відповідачем та Харківською міською радою не укладався. Отже, враховуючи відсутність фактів користування відповідачем земельною ділянкою та відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки, є незаконним нарахування орендної плати, внаслідок чого, на думку позивача, має місце безпідставне збереження коштів. Крім того, Харківська міська рада при укладенні з відповідачем договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2020р. гарантувала відсутність будь-яких прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не міг не знати, про що є застереження у вказаному правочині. Отже, на час укладення договору земельна ділянка була вільна від будь-яких прав та претензій, у тому числі, майнових, з боку Харківської міської ради та з боку третіх осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримала у повному обсязі позовні вимоги та доводи, якими позов обґрунтований.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Представник Харківської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув в судове засідання, не повідомивши про причини неявки.

Дослідивши доводи сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є власником нежитлової будівлі літ. «М-1» загальною площею 36,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.07.2012р. в реєстрі №2381. Право власності відповідача на цю будівлю зареєстроване 07.08.2012р.

Ці обставини підтверджуються копією Інформаційної довідки №246922847 від 04.03.2021р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 28.09.2020р. вищевказана земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 15.12.2017р. відділом у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

31.07.2020р. на підставі Рішення Харківської міської ради від 26.02.2020р. №2023/20 про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам між Харківською міською радою та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір №50/20 купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :14:007:0101 площею 0,1993 га за вищевказаною адресою, - для обслуговування нежитлової будівлі «М-1» (склад) з цільовим призначенням земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Як вбачається з вищевказаного договору купівлі-продажу від 31.07.2020р., державна реєстрація земельної ділянки була у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Харківською міською радою була здійснена 06.07.2018р.; з цільовим призначенням: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

27.08.2020р. було зареєстровано право власності відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :14:007:0101 площею 0,1993 га за вищевказаною адресою на підставі листа І-6-760/0/223-20.02-35 від 26.08.2020р. Департаменту земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради та вищезазначеного договору купівлі-продажу.

Це підтверджується копією Інформаційної довідки №247001082 від 04.03.2021р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Харківська міська прокуратура №5 направила лист від 03.02.2021р. до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про необхідність вжиття заходів самоврядного контролю за використанням земель та складання акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :14:007:0101 загальною площею 0,1993 за адресою: АДРЕСА_1 , яку у період з 15.12.2017р. по 31.07.2020р. використовував відповідач для експлуатації та обслуговування об`єкту нерухомого майна літ. «М-1» без правовстановлюючих документів та здійснити розрахунок суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за період з 01.01.2018р. по 30.06.2020р.

04.11.2020р. головний спеціаліст сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснив обстеження вищевказаної земельної ділянки на підставі ст.189 Земельного кодексу України, про що склав відповідний Акт.

За інформацією, що міститься у цьому Акті, з 15.12.2017р. (тобто з дати реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі) по 31.07.2020р. (тобто по дату укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки між Харківською міською радою та відповідачем) земельна ділянка з кадастровим номером :14:007:0101 площею 0,1993 га за адресою: АДРЕСА_1 , використовувалася відповідачем без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. Обстеженням на місцевості, яке було проведено 16.07.2020р., встановлено, що ця земельна ділянка огороджена, на її території знаходиться нежитлова будівля літ. «М-1», право власності на яку зареєстроване за відповідачем. Земельна ділянка використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування вищезазначеної нежитлової будівлі.

Крім того, у відповідь на вищевказаний лист від 03.02.2021р. Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради своїм листом від 16.02.2021р. №2684/0/226-21 надіслав до Харківської місцевої прокуратури №5 розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2018р. по 30.06.2020р.

Так, згідно з цими розрахунками розмір безпідставно збережених відповідачем коштів був обчислений як різниця між розміром плати за землю, яка повинна була надійти до місцевого бюджету у вигляді орендної плати, та фактично здійсненою відповідачем оплатою за користування земельною ділянкою (у вигляді земельного податку), а саме:

-з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. 48339,16 грн. (з розрахунку 49439,16 грн. 1100,00 грн.);

-з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 45039,16 грн. (з розрахунку 49439,16 грн. 4400,00 грн.);

-з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. 35074,21 грн. ( розрахунку 35074,21 грн. 2536,69 грн.).

Листом від 12.04.2021р. №35-503-21 Слобідська окружна прокуратура міста Харкова надіслала запит до вищевказаного Департаменту про надання розрахунку безпідставно збережених коштів за період з 01.05.2018р. по 31.12.2018р., тобто з урахуванням строків позовної давності.

У відповідь Департамент надіслав до прокуратури відповідний розрахунок за період з 01.05.2018р. по 31.12.2018р. на суму 32226,11 грн. (що становить різницю між розміром оплати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету у вигляді орендної плати, у сумі 32959,44 грн. та розміром фактично сплачений відповідачем коштів у вигляді земельного податку за цей період у сумі 733,33 грн.).

Листом від 11.03.2021р. Харківська місцева прокуратура №5 надіслала Харківській міській раді повідомлення про порушення прав та інтересів територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради у зв`язку з позбавленням можливості отримати дохід у розмірі орендної плати за землю, що з урахуванням відсутності відповідного позову від Харківської міської ради є підставою згідно зі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» пред`явлення позову до відповідача прокурором в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів.

Отже, за вказаними розрахунками загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів становить 112339,48 грн.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справ докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було підтверджено обставини безпідставного збереження відповідачем коштів, які він повинен був сплатити до місцевого бюджету як орендну плату. Проте, суд лише частково погоджується з доводами прокурора щодо суми таких коштів.

Так, частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем нежитлової будівлі літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника

(землекористувача).

Крім того, аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем нежитлової будівлі літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на 09.07.2012р.).

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст.126 ЗК України (в редакції, яка була чинною станом на 09.07.2012р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, а право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 16.03.2010р., яка була чинною на момент придбання відповідачем нежитлової будівлі літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_1 ) такі речові права як право володіння, право користування (сервітут), право постійного користування та право оренди земельної ділянки підлягали обов`язковій державній реєстрації.

Отже, з моменту формування земельної ділянки як об`єкта права власності та до моменту державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку за відповідачем єдиною належною правовою підставою користування нею відповідачем був би договір оренди, який мав укладатися між Харківською міською радою (як органом місцевого самоврядування, через який територіальна громада міста Харкова реалізує право власності на землі комунальної власності) та відповідачем. І таке речове право на підставі відповідного договору оренди підлягало обов`язковій державній реєстрації.

Проте, такий договір між цими сторонами не укладався.

Таким чином, відповідач, користуючись земельною ділянкою, не сплачував до міського бюджету грошові кошти у розмірі орендної плати за цю земельну ділянку.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що відповідач фактично не користувався земельною ділянкою у період, за який нараховано безпідставно збережені кошти, а тому їх нарахування є незаконним, то такі доводи є помилковими.

Наявність на земельній ділянці нежитлової будівлі, яка належить на праві власності позивачу, свідчить про факт користування відповідачем цією земельною ділянкою.

Так, згідно з ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, навіть реалізація однієї з правомочностей власника - право володіння -будівлею, яка розташована на земельній ділянці, нерозривно пов`язана з користуванням такою земельною ділянкою.

Наявність розташованої на земельній ділянці будівлі вже свідчить про користування такою земельною ділянкою власником будівлі.

Також суд вважає помилковими доводи представника відповідача про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у зв`язку з відсутністю фактів користування відповідачем земельною ділянкою та відсутністю укладеного договору оренди земельної ділянки. Адже це різні правові підстави для стягнення грошових коштів: стягнення коштів на підставі укладеного договору оренди (зобов`язальне право) та стягнення безпідставно набутого майна (інститут безпідставного збагачення).

Частинами 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У своїй постанові від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробив правовий висновок, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами прокурора про те, що право на отримання орендної плати виникло у Харківської міської ради з моменту внесення відомостей про земельну ділянку з певним кадастровим номером до Державного земельного кадастру.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

В той же час, частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Правовий режим державної реєстрації земельної ділянки як об`єкту нерухомого майна передбачений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, земельна ділянка набуває статусу об`єкту цивільних прав лише з моменту її державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі вищевказаного Закону.

Так, Верховний Суд у постанові від 09.03.2021р. у справі №922/1453/10 зазначає, що ним Верховним Судом вже сформована стала практика щодо безпідставного стягнення збережених коштів у вигляді орендної плати. Серед іншого, Верховний Суд наголошував, що об`єктом цивільних прав може бути земельна ділянка з моменту її формування та державної реєстрації права власності. Так, у постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19, від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19 у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою Харківська міськрада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

У вказаній постанові Верховний Суд наголошує, що державна реєстрація права власності на відповідну земельну ділянку є обов`язковою умовою настання моменту, з якого така ділянка може бути об`єктом цивільних прав.

Тому, оскільки право власності на земельну ділянку було зареєстровано за Харківською міською радою 06.07.2018р., то саме з цього моменту виникає право позивача на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Таким чином, період, за який з відповідача підлягають стягненню такі кошти, - з 06.07.2018р. по 30.06.2020р.

Виходячи з вищевказаного розрахунку за 2018 рік, який надано Департаментом територіального контролю та земельних відносин, за період з 06.07.2018р. по 31.12.2018р. (тобто 179 днів), з урахуванням розміру орендної плати 49439,16 грн. за рік, розмір орендної плати за вказаний період (179 днів) дорівнює 24245,51 грн. (49439,16 грн. / 365 днів х 179 днів).

Оскільки у 2018 році відповідач сплатив 1100,00 грн. земельного податку за цю земельну ділянку (тобто 91,67 грн. на місяць), то за вказаний період з 06.07.2018р. по 31.12.2018р. сума безпідставно збережених коштів (у розмірі орендної плати) підлягає зменшенню на суму земельного податку, сплаченого за цей період (91,67 грн. х 6 місяців = 550,02 грн.).

Таким чином за період з 06.07.2018р. по 31.12.2018р. з відповідача підлягає стягненню сума безпідставно збережених коштів у розмірі 23695,49 грн. (24245,51 грн. 550,02 грн.).

Отже, за період з 06.07.2018р. по 30.06.2020р. сума безпідставно збережених відповідачем коштів, з урахуванням суми сплаченого ним за цей час земельного податку, становить 103808,86 грн., у тому числі:

-за період з 06.07.2018р. по 31.12.2018р. 23695,49 грн.,

-за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. 45039,16 грн.,

-за період з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. 35074,21 грн.

Що стосується доводів представника відповідача про акт обстеження від 16.07.2020р. (про те, що його немає в матеріалах справи), то прокурор посилався у позові саме не на «акт обстеження від 16.07.2020р.», а на ту обставину, що 16.07.2020р. було проведено обстеження на місцевості. І у Акті обстеження земельної ділянки від 04.11.2020р. міститься інформація про те, що 16.07.2020р. було проведено обстеження на місцевості: виїзд на місцевість.

Що стосується застереження ХМР у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2020р. про те, що вона є вільною від будь-яких прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не міг не знати, то це застереження не має відношення до предмету спору. Це застереження включене до умов договору, оскільки відповідно до ст.659 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). Тобто у даному випадку мова йде про можливі права саме третіх осіб, а не сторін договору.

Щодо доводів представника відповідача про те, що керівник прокуратури у позовній заяві послався не на норми ЦПК України, а на норми ГПК України, то ці доводи не мають значення для правильного вирішення справи. Так, розглядаючи справу, суд керується, у тому числі принципом «jura novit curia», який означає, що суд знає закон, самостійно здійснює пошук та аналіз правових норм щодо спору безвідносно посилань сторін та застосовує норми права до фактичних обставин спору.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме, на суму 103808,86 грн.

За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати (сума судового збору) підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10-13,17, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ухвалив:

Частково задовольнити позов керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 ) на користь Харківської міської ради (м.Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний номер 04059243, р/р 0002, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 103808 (сто три тисячі вісімсот вісім) грн. 86 коп.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір у розмірі 2097 (дві тисячі дев`яносто сім) грн. 63 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Харківська міська рада (м.Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний номер 04059243).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя І.С. Блага