Провадження 2/127/2850/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі Горденко Г.О.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана справа.

19.10.2021 року до початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_1 , заявив клопотання про відвід судді Антонюка В.В.

Заява мотивована тим, що у відповідача ОСОБА_1 , виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Антонюка В.В.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши зміст заяви відповідача, ознайомившись із заявою про відвід судді та матеріалами цивільної справи, зважає на таке: Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам «Права на справедливий судовий розгляд», які закріплені в ст..6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року.

«Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення Європейського суду з прав людини у справі « Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Проте, при розгляді справи жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин, судом не встановлено.

З аналізу заяви про відвід вбачається, що відповідач не стільки вказує на упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду вказаної цивільної справи, скільки на невпевненість у постановленні рішення на користь відповідача, що і зумовило внесення на розгляд суду клопотання про відвід головуючого по справі.

Разом з тим, заява про відвід головуючого судді розглядається як тиск на суддю, який приймає передбачені законом міри для швидкого, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Однак, не зважаючи на те, що факти наведені в заяві не є обґрунтованими та не відповідають дійсності (не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результатах її розгляду), проте з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для позивача, щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, та враховуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477, відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та практику Європейського Суду як джерело права, суд приходить до висновку, що з метою попередження в подальшому безпідставних заяв та скарг на необ`єктивність та упередженість головуючого в розгляді даної справи, що призводить до затягування судового розгляду справи, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в його рішеннях у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ), з приводу недовіри суду, вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід головуючого, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

На підставі викладено, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.33, 36, 40, 41, 258-259, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. від розгляду цивільної справи № 127/16899/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали виготовлено 19.10.2021 року.

Суддя: