Справа №359/1390/21
Провадження №2/359/1735/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомоли О.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 10 червня 2011 року позивач видав ОСОБА_1 кредитну картку, за допомогою якої він набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ними. ОСОБА_1 неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором: у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 33596 гривень 7 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 11633 гривень 65 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 45229 гривень 72 копійки (33596,07 + 11633,65). ОСОБА_1 ухиляється від добровільного погашення боргу.

1.2. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 45229 гривень 72 копійок.

2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

2.1. Представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.68).

2.2. ОСОБА_1 визнає позов лише в частині вимоги про стягнення з нього боргу по поверненню кредиту в розмірі 23000 гривень. Відповідач заперечує проти стягнення з нього грошових коштів в більшому розмірі.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 10 червня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої ОСОБА_1 набув можливість протягом дії кредитної картки знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти.

3.2. Ці обставини підтверджуються особистим підписом ОСОБА_1 в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10 червня 2011 року (а.с.32).

3.3. Спірні правовідносини регулюються параграфом 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

4.2. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Зі змісту довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 (а.с.30), вбачається, що відповідачу був визначений кредитний ліміт в розмірі 23000 гривень. Зі змісту виписки з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.20-29), вбачається, що відповідач неодно-разово знімав грошові кошти та розраховувався ними в межах визначеного кредитного ліміту. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подав докази на підтвердження того, що він належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 23000 гривень. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був визначений кредитний ліміт в розмірі 33596 гривень 7 копійок, чи він використовував кредитні кошти з перевищенням вказаного ліміту. У зв`язку з цим підстави для стягнення з відповідача боргу по поверненню кредиту в розмірі, що перевищує 23000 гривень, відсутні.

5.2. Крім того, зі змісту письмових розрахунків, приєднаних до позову (а.с.6-19), вбачається, що у ОСОБА_1 виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 11633 гривень 65 копійок. Однак в змісті анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної відповідачем (а.с.32), відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом. У витязі з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.34-57), у витязі з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.33) також відсутній підпис ОСОБА_1 . Як вбачається зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), в такому випадку сторони вважаються такими, що не досягли згоди щодо умов про розмір процентів за користування кредитом. Тому підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 11633 гривень 65 копійок до загального розміру боргу за кредитним договором відсутні також.

5.3. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 23000 гривень 00 копійок.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривні. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.67). Пред`явлений ним позов задоволений на 50,85% (23000 : 45229,72 х 100%).

6.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1158 гривень 87 копійок (2270 : 100% х 50,85%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» борг за кредитним договором в розмірі 23000 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за кредитним договором в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 1158 гривень 87 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець