печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3111/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договорів позики недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Позиція сторін у справі

У січні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між сторонами укладено два строкових договори позики на суму 7 734 880, 73 грн, що на день надання позики було еквівалентно 275 000, 00 дол. США, та на суму 6 609 798, 00 грн, що на день надання позики було еквівалентно 235 000, 00 дол. США. Відповідач суму позики не повернув, у звязку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму еквівалентну 510 000, 00 дол. США. Відповідач окрім основної суми заборгованості повинен сплатити позивачу пеню у розмірі, встановленому у пункті 10 договорів позики.

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання договорів позики недійсними.

Зустрічні вимоги обґрунтовувались тим, що позикодавець під час укладення договорів позики не повідомив про свої банківські реквізити, що є необхідною умовою для належного виконання зобов`язань позичальника. Умови отримання позики в готівковій формі не відповідають вимогам та прямо порушують заборону розрахунку готівкою, яка встановлена у пункті 7 Постанови правління НБУ від 29 грудня 2017 року № 148. Нарахована пеня є невиправдано високою та не є способом спонукання боржника до виконання зобов`язання, а є способом отримання безпідставного прибутку.

В судовому засіданні представник позивача вимоги первісного позову підтримав, просив задовольнити, проти зустрічного позову заперечував, просив відмовити.

Представники відповідачів проти первісного позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні, зустрічний позов просили задовольнити.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду у загальному порядку та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

14 вересня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , укладено два строкових договори позики грошових коштів:

- Договір позики грошових коштів на суму 7 734 880, 73 грн, що на день укладання Договору позики складає еквівалент 275 000, 00 дол. США зі строком повернення позики до 31 грудня 2019 року;

- Договір позики грошових коштів на суму 6 609 798,00 грн, що на день укладання Договору позики складає еквівалент 235 000, 00 дол. США зі строком повернення позики до 31 грудня 2019 року.

У відповідності до абзацу 2 пункту 1 Договорів позики грошових коштів, сума договору підлягає перерахунку, де за основу сторони беруть долари США.

У відповідності до пункту 10 Договорів позики № 1 та № 2, у випадку несвоєчасної оплати відповідач, окрім основної суми боргу повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої (простроченої) суми за кожен день прострочення.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому порядку, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У частині першій статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

За приписами частин першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично визнає отримання від позивача грошових коштів у позику за договорами від 14 вересня 2018 року.

Доказів виконання взятих на себе зобов`язань сторона відповідача суду не надала, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог первісного позову.

Не заслуговують на увагу посилання сторони відповідача на направлення листа позивачу із проханням повідомити банківські реквізити для повернення позики, оскільки згідно поданих доказів цей лист було направлено 30 січня 2020 року, тобто після моменту настання строку виконання основного зобов`язання 31 грудня 2019 року.

За правилами частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розмір пені за договорами позики не перевищує розмір заборгованості за договорами, а тому відсутні правові підстави для його зменшення та не заслуговують на увагу доводи зустрічного позову.

Безпідставними є посилання у зустрічному позові на невідповідність договорів позики вимогам пункту 7 Постанови правління НБУ від 29 грудня 2017 року № 148, оскільки Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджене вказаною постановою визначає порядок ведення касових операцій, а не встановлює вимог до договору позики.

За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача стягується на користь позивача судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню в сумі 76 500, 00 дол. США, що в еквіваленті станом на 23 березня 2021 року за офіційним курсом НБУ становить 2 118 063, 15 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договорів позики недійсними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2021 року.

Суддя С. В. Вовк