22-ц/804/1935/21
220/445/21

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 220/445/21

Номерпровадження22-ц/804/1935/21

06 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України

Донецької області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 травня 2021року, ухвалене у складі судді Фисун Л.С.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 145 702 гривень 89 копійок, яку остання отримувала у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. В установленому законом порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. 15 листопада 2020 року Великновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу була виплачена частина спадкових грошових коштів у сумі 88 327 гривень 31 копійки. У виплаті недоотриманої суми грошових коштів у розмірі 57 375 гривень 58 копійок ОСОБА_1 було відмовлено з посиланням на вимоги ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті йому частини спадкових грошових коштів не ґрунтується на вимогах закону, тому просив стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь спадкові грошові кошти у сумі 57 375 гривень 58 копійок та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, компенсацію інфляції з простроченого грошового зобов`язання в сумі 7 762 гривень 79 копійок, три процента річних з простроченого грошового зобов`язання в сумі 3 466 гривень 53 копійки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів у порядку спадкування задоволено частково. Стягнуто з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 57 375 гривень 58 копійок. Стягнуто з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді трьох відсотків річних з простроченого грошового зобов`язання в сумі 414 гривень 99 копійок. Розподілено судові витрати та стягнуто з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 777 гривень 44 копійки. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення грошових коштів в порядку спадкування у сумі 57 375 гривень 58 копійок, суд першої інстанції виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Частково задовольняючи позов в частині стягнення трьох процентів річних, місцевий суд дійшов висновку про те, що відповідач має перед позивачем грошове зобов`язання, яке порушив, а тому є підстави для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України

Відмовляючи у задоволенні позову в частині компенсації інфляційних втрат, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виходив з того, що компенсація втрати грошових доходів, зокрема, пенсії, з огляду на сутність цієї виплати та її мету є такою виплатою, що нерозривно пов`язана з особою, тому може бути успадкована та отримана спадкоємцями лише у випадку її нарахування та не виплати за життя спадкодавця. Отже, оскільки спадкодавець за життя не оскаржив бездіяльність відповідача щодо несплати йому пенсії, вина відповідача у невиплаті пенсії не встановлена, компенсація спадкодавцю не нарахована, а ця виплата за своєю суттю є нерозривно пов`язаною з особою спадкодавця, оскільки має на меті забезпечити наявність засобів існування саме для спадкодавця, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині, а саме стягнення з відповідача компенсації, відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення частково скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким стягнути з Великновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь компенсацію інфляції з простроченого грошового зобов`язання в сумі 7 762 гривні 79 копійок, грошові кошти у вигляді 3% річних з простроченого грошового зобов`язання в сумі 3 466 гривень 53 копійки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач мав виплатити йому спадкові кошти, які складаються із неотриманої на момент смерті спадкодавця пенсії, що є грошовим зобов`язанням. З огляду на порушення відповідачем даного грошового зобов`язання, Великновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зобов`язано сплатити йому інфляційні втрати та три відсотка річних. При цьому суд необґрунтовано застосував до даних правовідносин Закон України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», на який він не посилався. Також судом не узято до уваги те, що з заявою про виплату спадкових коштів позивач звернувся до відповідача 11 березня 2020 року, що підтверджується доказами наданими суду до позовної заяви, і з цього часу необхідно розраховувати 3 відсотка річних за порушення грошового зобов`язання.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що, у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2019 року Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.12).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом від 03 лютого 2020 року, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1936 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії за період з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2019 року в сумі 145 702 грн 89 коп. (а.с.15, 16).

11 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату йому в порядку спадкування недоотриманої спадкодавцем ОСОБА_2 пенсії в сумі 145 702 гривні 89 копійок (а.с.42)

З довідки Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 грудня 2020 року № 640/07-108 вбачається, що виплата недоотриманої ОСОБА_2 пенсії позивачу проведена на підставі разового доручення№ 20 від 06 листопада 2020 року за період з 10 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року в сумі 88327 гривень 31 копійки, у виплаті іншої частини недоотриманої пенсії відмовлено на підставі ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії (а.с. 21).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі N 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі N 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Судом встановлено, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджують свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом від 03 лютого 2020 року, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. щодо успадкування позивачем недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 145 702 гривні 89 копійок (а.с.42).

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні інфляційних втрат, місцевий суд порушив норми матеріального права та помилково їх ототожнив з компенсацією втрати частини доходів, застосувавши Закон України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Стягуючи три відсотки річних, суд провів невірний їх розрахунок, оскільки узяв за основу суму боргу відповідача у розмірі 57375 гривень 58 копійок, при цьому не врахував, що за період з 11 березня 2020 року (дата подачі заяви позивачем про сплату коштів) по 06 листопада 2020 року ( дата виплати відповідачем частини коштів позивачу) відповідач не виплатив позивачу усю суму спадкових коштів у розмірі 145702 гривні 89 копійок.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині відмови у стягненні інфляційних нарахувань, змінити в частині стягнення трьох процентів річних та в частині розподілу судових витрат.

Розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, зроблений позивачем у позові, перевірений апеляційним судом та повністю відповідає вимогам закону (а.с.5 зв).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні нарахування у розмірі 7 762 гривні 79 копійок та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3 466 гривень 53 копійки.

З огляду на часткове скасування та зміну рішення суду першої інстанції, розподіл судових витрат також необхідно змінити на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України та стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області а користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 908 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вищезазначених обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні інфляційних нарахувань, змінити в частині стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 травня 2021 року скасувати в частині відмови у стягненні інфляційних нарахувань, змінити в частині стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (), яке знаходиться за адресою: 85500, Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вулиця Центральна, буд. 103 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 інфляційні нарахування у розмірі 7 762, 79 грн. (сім тисяч сімсот шістдесят дві гривні 79 коп.) та три проценті річних від простроченої суми у розмірі 3 466,53 грн. (три тисячі чотириста шістдесят шість гривень 53 коп.).

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (), яке знаходиться за адресою: 85500, Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вулиця Центральна, буд. 103 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн. (тисяча триста шістдесят дві гривні)

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя: