Єдиний унікальний номер справи 183/5648/20
Провадження № 2/183/1291/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Власко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , який у подальшому уточнила. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням колишнього господарства КСП «Видвиженець» їй була виділена для проживання квартира АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою № 1862 від 01 жовтня 2018 року, виданою Голубівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, а також виписки з домової книги у зазначеній вище квартирі зареєстровано ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі. Відповідач з 1998 року у вищезазначеній квартирі не проживає, витрат на утримання квартири не несе, за користування квартирою не платить. Всі витрати по утриманню вказаної квартири несе позивач та її чоловік ОСОБА_3 .

У зв`язку з чим, позивач вимушена була звернутися до суду та просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 16 жовтня 2020 року позовну заяву позивача ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням їй часу для усунення недоліків її позовної заяви (а.с. 24-25), що було зроблено позивачем - 02 листопада 2020 року (а.с. 31). Ухвалою судді від 05 січня 2021 року позовну заяву позивача було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 54).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Прудовський В. Д. не з`явилися, однак останнім було подано до суду заяву, у якій він просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.

Допитані у судовому засіданні 26 травня 2021 року свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили суду, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад 20 років. З 2001 року у спірній квартирі проживає родина позивача. Відповідач добровільно виїхав з квартири і більше до неї не повертався.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, у судове засідання 06 жовтня 2021 року, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до рішення колишнього господарства КСП «Видвиженець» сім`ї ОСОБА_1 було надане у користування житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 164 від 29 жовтня 2008 року, виданою директором ТОВ АФ «Відродження» ОСОБА_10, та наданою суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 41).

Згідно відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно - право власності на квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 51). Інформація про реєстрацію права власності на вказану квартиру у КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» - відсутня (а.с. 47).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03 липня 1995 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою із домової книги за вказаною адресою, запис № 509 (а.с. 42).

Відповідно до повідомлення Перещепинської міської ради об`єднаної територіальної громади Голубівського старостинського округу № 225-123 від 28 грудня 2020 року, наданого на запит суду, установлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дійсно зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 53).

Водночас, згідно з актом про встановлення факту не проживання від 30 червня 2021 року, складеного депутатом Перещепинської міської ради ОСОБА_11 за підписами жителів будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за фактом здійсненої перевірки 30 червня 2021року, установлено, що у житловому приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , 1975 року народження, але за вказаною адресою не проживає з 1998 року, також не зареєстровані, але постійно проживають - ОСОБА_1 , 1982 року народження, ОСОБА_3 , 1982 року народження, ОСОБА_8 , 2004 року народження та ОСОБА_9 , 2007 року народження (а.с. 72).

Згідно зі ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Оцінивши зібрані у справі письмові докази, показання свідків, і з`ясувавши обставини спору, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше шести місяців.

Поважних причин, передбачених ст. 71 ЖК України, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, судом не установлено.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, відповідачем до суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 , не проживаючи в наданому йому житловому приміщенні понад шість місяців, втратив право користування ним, з підстав, визначених ст. 71 ЖК України, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду складено і підписано 06 жовтня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна