УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі Ѕ частки земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

- виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, в окрему одиницю належну їй на праві власності Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:078:0064;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на Ѕ частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:078:0064..

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Разом з цим, позивач не зазначив у позовній заяві місце проживання, поштовий індекс, відповідача у справі.

На виконання вищевказаного положень чинного законодавства позивачу необхідно подати до суду позовну заяву в новій редакції з зазначенням місця проживання відповідача, з дотриманням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з пунктами 2, 9,10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Проте, всупереч ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач в позовній заяві не зазначила ціну позову, яка має відповідати вартості Ѕ частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:078:0064, яку вона просить виділити їй в натурі.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) зазначено, що позовні заяви про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Згідно п. 16 Постанови, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Отже, позивач повинна надати суду висновок про вартість спірного нерухомого майна та сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру виходячи із вартості спірного нерухомого майна, з урахуванням сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Крім цього, заявлена позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору, а також порядку його сплати, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру розмір якого визначити відповідно до ціни позову, визначеної позивачем з урахуванням вже сплаченої суми судового збору в розмірі 908,00 грн та сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 908,00 грн, докази сплати судового збору подати до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі Ѕ частки земельної ділянки, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: