Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2021 Справа №607/10170/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,
за участю секретаря судового засідання Стус К.І., позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , просить розірвати шлюб зареєстрований 18 серпня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1235 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн., щомісячно, на кожну дитину.
Позов обґрунтований тим, що зараз шлюбні відносини між ними припинились, вони не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їхній шлюб носить формальних характер, тому збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Також, зазначає, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дітей та не надає матеріальну допомогу на їх утримання.
Ухвалою судді від 11 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 09 липня 2021 року.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:
Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 серпня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1235.
За час спільного подружнього життя у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 14 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 06 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Що стосується вимоги про розірвання шлюбу.
Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство.
Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.
Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.
На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам позивача.

Що стосується вимоги про стягнення аліментів.
У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Як вбачається із інформації наданої Військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України МВС України від 02.09.2021 №50/14/33-1251, ОСОБА_3 , працює на посаді лікаря-спеціаліста Військової частини НОМЕР_3 НГУ та згідно картки особового рахунку на виплату грошового забезпечення отримав за період 16.02.21-04.03.21 грошові кошти в сумі 24 903 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який, офіційно працює, працездатного віку, здоровий, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дітей слід визначити в розмірі, якому просить позивачка 3 500 гривень щомісяця, на кожну дитину.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів, та в користь позивача судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280, 285, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 18 серпня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1235.
Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, на кожну дитину, щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що не може бути меншим 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 09 червня 2021 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 908 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 908, 00 грн.
Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Головуючий суддяВ. М. Позняк