Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1531/21

Провадження № 2/126/656/2021

"12" жовтня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем другої черги за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 га, розташовану по АДРЕСА_1 , яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 700335 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Однолуки Болховського району Орловської області Російської Федерації, помер брат позивача - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину присадибної земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджую копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.08.2005 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 700335.

Рішенням Бершадського районного суду від 21.10.2020 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який був зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджую копією витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Оскільки при вирішенні питання щодо права власності на житловий будинок не було вирішено питання права власності на земельну ділянку, яка призначена для його обслуговування, внаслідок чого позивач позбавлений можливості продати даний будинок, і змушений звернутися із даним позовом в суд.

Спадкоємцем першої черги на майно померлого є дружина померлого ОСОБА_2 , яка від прийняття спадщини відмовилася. Спадкоємцями другої черги на майно померлої є позивач по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як спадкоємець другої черги за законом на майно померлої, позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв, шляхом подачі відповідної заяви у визначений судом додатковий строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, оформити належним чином свої спадкові права позбавлений можливості, оскільки при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що відповідачка по справі, ОСОБА_2 спадщину після смерті померлого прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з чоловіком.

Викладені вище обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача, адвокат Мандзій Н.К., через канцелярію суду надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мазур С.М. та відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду надали заяви про визнання позовних вимог, справу просили слухати у їх відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Однолуки Болховського району Орловської області Російської Федерації, помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2012 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину присадибної земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджую копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.08.2005 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 700335.

Рішенням Бершадського районного суду від 21.10.2020 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який був зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджую копією витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Оскільки при вирішенні питання щодо права власності на житловий будинок не було вирішено питання права власності на земельну ділянку, яка призначена для його обслуговування, внаслідок чого позивач позбавлений можливості продати даний будинок, і змушений звернутися із даним позовом в суд.

Спадкоємцем першої черги на майно померлого є дружина померлого ОСОБА_2 , яка від прийняття спадщини відмовилася. Спадкоємцями другої черги на майно померлої є позивач по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як спадкоємець другої черги за законом на майно померлої, позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв, шляхом подачі відповідної заяви у визначений судом додатковий строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, оформити належним чином свої спадкові права позбавлений можливості, оскільки при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що відповідачка по справі, ОСОБА_2 спадщину після смерті померлого прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з чоловіком.

Викладені вище обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом на майно померлого брата та спадщину прийняв належним чином, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлений можливості оскільки окрім нього спадщину прийняла також дружина померлого, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , від спадщини відмовилася, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1258, 1261-1265, 1273 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 16, 19,223, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем другої черги за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 га, розташовану по АДРЕСА_1 , яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 700335 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Губко