СУДОВИЙ НАКАЗ
27.09.2021 м.Ужгород
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити щодо реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
Відповідно до вимог ст.ст.67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.
Форма і зміст поданої стягувачем заяви про видачу судового наказу відповідає вимогам ст. ст. 160, 161, 162, 163 ЦПК України. Підстав для відмови у видачі судового наказу визначені ст.165 ЦПК України - не має. Заява про видачу судового наказу підсудна Ужгородському міськрайонному суду.
Частиною 1 статті 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.
Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу надано розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Житло-Сервіс» поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Зокрема вказується про витрати на правову допомогу, у розмірі 2800 грн., яка складається з попередньої консультації, підготовки та подання до суду заяви про видачу судового наказу та інші витрати транспортні, поштові та судовий збір у розмірі 227 грн
Заявник до своєї заяви про видачу судового наказу надав: ордер про надання правничої допомоги, квитанцію про оплату судового збору.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що грошові кошти, які стягуються за наказом суду, в тому числі і на правничу допомогу підтверджуються належними доказами частково, а тому підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу зазначених норм права слід дійти висновку про те, що досудова підготовка та представництво в суді по даній справі в розумінні ст. ст. 133, 137 ЦПК України, не є судовими витратами.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В даному випадку заявник разом з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу надав розрахунок наданих послуг за договором про надання правової допомоги та ордер про надання правничої допомоги. При цьому докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат (сплату) суду не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, слід відмовити.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
На підставі наведеного, керуючись 526, 625, 530 ЦК України, ст.ст. 167,168 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс»( ЄДРПОУ: 20454387, м. Ужгород, вул. Легоцького, буд.15, оф.3) судовий збір у розмірі 227,00 грн.
Згідно ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
Роз`яснити боржнику його право, відповідно до ст. 170 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК України.
Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош
Судовий наказ набрав чинності ____ ___________________20____року.
Суддя : _________________ Фазикош О.В.
(підпис) ( ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ)
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи , підприємства в якому знаходився судовий наказ на виконанні Загальна сума, відрахована за судовим наказом Дата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації ( з прикладанням печатки) Примітки
Інші відмітки _____________________________________________________