БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/534/21
Провадження № 2/730/252/2021
"13" жовтня 2021 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Луговця О.А.
з участю секретарів судового засідання - Чорнухи Н.О., Циліцької Л.В.
представника позивача - Цимбельман М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року вказаний позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04 березня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №11151, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості на загальну суму 7442,30 грн; вирішено питання про судові витрати та щодо застосованих заходів забезпечення позову.

Разом з тим, при розгляді даної цивільної справи було встановлено, що ухвала суду від 19 липня 2021 року про застосування до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. заходів процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 2270,00 грн державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленком Євгенієм Івановичем згідно повідомлення від 24.09.2021р. повернута без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі не зазначена дата народження та/або ідентифікаційний код боржника, що унеможливлює виконання виконавчого документа (п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналогічних підстав двічі була повернута без прийняття до виконання й ухвала суду від 09 серпня 2021 року про застосування до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом (державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем згідно повідомлення від 19.08.2021р. та старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжним Євгеном Дмитровичем згідно повідомлення від 30.09.2021р.)

При цьому, суд звертав увагу вказаного відділу ДВС на протиправність таких дій державного виконавця, оскільки відсутність в ухвалі суду як виконавчому документі в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22 серпня 2018 року по справі №471/283/17-ц, постанові від 29 липня 2020 року по справі №761/20750/13-ц та ряду інших, у розрізі ст.18 вказаного Закону не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкриття виконавчого провадження), оскільки з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право самостійно отримати відповідну інформацію при здійсненні виконавчого провадження.

Натомість в ухвалах суду були зазначені всі необхідні відомості, передбачені ст.146, 148 ЦПК України, в зв`язку з чим ці судові акти були обов`язковими для виконання державними виконавцями.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, практику якого суд застосовує при розгляді справ в силу вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, №18357/91, §40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Отже, вищенаведені обставини свідчать про свідоме та умисне порушення державними виконавцями Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленком Є.І., Ліщинським О.В., Калюжним Є.Д. вимог законодавства про виконавче провадження, зокрема, ст.2, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», нехтування правовими позиціями Верховного Суду та ЄСПЛ в частині обов`язку вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, дотримання засад верховенства права та обов`язковості виконання судових рішень, а начальником вказаного відділу ДВС відсутність належного контролю за діяльністю підлеглих державних виконавців, що призвело до невиконання ухвал Борзнянського районного суду Чернігівської області та підриву авторитету правосуддя в державі.

За змістом положень ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Відповідно до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011р. №1707/5, Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань контролює через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та районними, районними у місті, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної виконавчої служби міжрегіонального управління (п.4.26); начальник міжрегіонального управління приймає у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців міжрегіонального управління (п.10.13).

Згідно з п.8 Типового положення про відділ державної виконавчої служби Міжрегіональних управлінь міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016р. №11837/5, дисциплінарні провадження щодо заступника начальника Відділу, державних виконавців та інших працівників Відділу порушуються, у тому числі на підставі відповідного подання директора Департаменту державної виконавчої служби або начальника Управління, шляхом видання суб`єктом призначення відповідного наказу (розпорядження).

Відтак, дану окрему ухвалу слід направити для виконання до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в підпорядкуванні якого перебуває Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в службовій діяльності державних виконавців та начальника якого були встановлені порушення законодавства про виконавче провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.262 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Направити окрему ухвалу начальнику Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, провул. Музейний, 2-Д, 01001) для її виконання, усунення зазначених в окремій ухвалі виявлених судом порушень в діяльності відділу ДВС, запобігання їх повторенню у майбутньому та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в цій окремій ухвалі, встановити строк для надання відповіді протягом одного місяця з дня отримання окремої ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець