Провадження № 2-др/369/44/21
16.09.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
при секретарі Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Київ питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, -
27.07.2021 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 щодо розміру судових витрат та про відшкодування зазначених судових витрат.
В судове засідання сторони по справі не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що 11.05.2021 від представника позивача надійшла заява про подання доказів, що підтверджує розмір судових витрат ((витрат на правову допомогу) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2021 року, позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти набуті без достатньо правової підстави у розмірі 5 950 499,00 грн. (п`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень).

Із змісту заяви представника позивача від 27.07.2021 року, вбачається що судом при ухваленні судового рішення не було вирішено питання стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

В матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги № 040918-1 від 04.09.2018 року укладений між ОСОБА_1 та Адвокатом Степанюком Євгенієм Володимировичем.

22 липня 2020 року між ОСОБА_1 та Адвокатом Степанюком Євгенієм Володимировичем було укладено Додаток № 3 до Договору про надання правової допомоги № 040918-1 від 04.09.2018 року, згідно з умовами якого, Сторони погодили наступну вартість послуг по даній справі: написання/підготовку та подання (направлення) позовної заяви (Відповідач - ОСОБА_2 ) про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави (сума грошових коштів у розмірі 5 950 499,00 грн.) - 15 000,00 грн.; написання, підготовка та подання відповіді на відзив ОСОБА_2 (у випадку подання такого відзиву) - 10 000,00 грн.; представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у справі за позовом Клієнта до ОСОБА_2 - 5 000,00 грн./одне засідання; написання інших заперечень, клопотань, заяв, пояснень, тощо (у випадку необхідності) - у розрахунку 2 500,00 грн. за 1 годину роботи Адвоката.

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) становить 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок), що зафіксовано у Акті наданих послуг від 27.07.2021 року до Договору про надання правової допомоги № 040918-1 від «04» вересня 2018 року.

На підставі вищезазначеного Додатку № 3 від 22 липня 2020 року та Акту наданих послуг від 27.07.2021 року до Договору про надання правової допомоги № 040918-4 від «04» вересня 2018 року, Адвокатом Відповідача було виставлено рахунок на оплату № 040918-1 від 27.07.2021 року.

На виконання умов передбачених вищевказаним Договором та додатком до нього, Позивач 27.07.2021 року здійснив оплату у розмірі 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 27.07.2021 року.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на загальну суму 45 000,00 гривень, суд дійшов висновку про задоволення вимог відповідної заяви та ухвалення по справі додаткового рішення.

Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень)

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко