Справа № 743/893/21
Провадження № 2/743/330/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2021 ОСОБА_1 стало відомо про накладення арешту на картковий рахунок і вона звернулася за допомогою до адвоката. 16.07.2021 адвокатом в інтересах позивача було направлено адвокатські запити до приватного виконавця та до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з метою отримання детальної інформації щодо підстав відкриття виконавчого провадження, однак відповіді на адвокатські запити не надійшло, тоді позивач звернулася до керівника КП «Водпостач», де вона працює, з метою отримання інформації щодо підстав списання з її рахунку грошових коштів. З довідки виданої 23.07.2021 позивач дізналася про виконавче провадження № 65299328. Отримавши постанову приватного виконавця, ОСОБА_1 дізналася про виконавчий напис нотаріуса та отримала його копію, здійснивши вхід до реєстру згідно доступу сторін до виконавчого провадження.

З виконавчого провадження вбачалось, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі договору № 2006341 від 20.02.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Авентус Україна». 19.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25839 за яким нотаріус пропонує звернути стягнення з позивача, а саме заборгованість за договором № 2006341 від 20.02.2020. Виконавчий напис набрав чинності з дати вчинення. 28.04.2021 на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. відкрито виконавче провадження № 65299328.

Позивач вказує що жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено ОСОБА_1 з відповідачем. У виконавчому написі вказано, що заборгованість наявна за договором з ТОВ «Авентус Україна», однак договору відступлення права вимоги позивачу не надано. Про жодну переуступку боргу позивача ніхто не повідомляв, претензій щодо погашення боргу також ніхто не заявляв, сума боргу також не була погоджена з позивачем. Також нотаріус не повідомив боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому виконавчий напис нотаріуса вчинено без дотримання ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 25839, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 19410 гривень таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача всі понесені судові витрати, в тому числі - витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

28.09.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, зазначивши, що позивач належним чином не виконувала умови договору про надання споживчого кредиту, не повернула кошти в строк та на умовах, передбачених договором. Вважає, що посилання позивача на відсутність будь-яких договірних відносин з ТОВ «Авентус Україна» є безпідставними, оскільки між сторонами був укладений договір в електронному вигляді з накладенням електронного підпису. Безпідставність заборгованості підтверджується Переліком документів, за якими заборгованість проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що позивач ознайомлена з розміром заборгованості, на її адресу було направлено письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань з попередженням про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2006341 від 20.02.2020 були передані відповідачу від первинного кредитора ТОВ «Авентус Україна» згідно з Договором відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 та після отримання права вимоги до позивача, відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Вважає, що виконавчий напис вчинений у відповідності до норм закону, а підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню не має. Крім того, вважає витрати на правову допомогу неспівмірними зі складністю справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006341, за умовами якого «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою обумовлених процентів (знижена процентна ставка - 1,35% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, якщо в цей строк позивач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, (стандартна процентна ставка - 1,80% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, а у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 Договору), а відповідач повинен був у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за її користування, штрафи та пені (у разі їх наявності).

30.10.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до боржників.

19.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25839, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке є правонаступником ТОВ «Авентус Україна», заборгованість за кредитним договором № 2006341 від 20.02.2020, за період з 30.10.2020 по 27.12.2020 в розмірі 18480,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 12000 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6480,00 грн, строкової заборгованості за штрафами (нараховано з 19.04.2020 до 30.10.2020) 0,00 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто кошти із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача, загальна сума, що підлягає стягненню 19410,00 грн.

28.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. відкрито виконавче провадження № 65299328 з примусового виконання виконавчого напису № 25839 від 19.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. від 28.04.2021 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , а також стягнуто основну винагороду приватного виконавця.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. від 07.05.2021 звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .

З довідки КП «Водпостач» Ріпкинської селищної ради № 63 від 23.07.2021 вбачається, що з ОСОБА_1 , на підставі вказаної постанови, було стягнуто кошти в сумі 1110,90 грн., згідно платіжного доручення № 1874 від 09.06.2021 та 1110,90 грн., згідно доручення № 1955 від 13.07.2021.

За загальним правилом визначеним ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом МЮ України 22.02.2012 року № 296/5.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, яку вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6- 887 цс17).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тобто до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, не відноситься, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір № 56 про надання правової допомоги від 15.07.2021 з адвокатом Кушнеренко Є.Ю., акт виконаних робіт за договором від 15.07.2021; ордер на надання правничої (правової) допомоги, квитанція до прибуткового касового ордеру № 56 від 15.07.2021 на суму 5000 грн, та на думку суду, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що у відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»не погоджуються з вказаним розрахунком, вважаючи його завищеним, суд приходить до висновку про зменшення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн до 4000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, 79018, код ЄДРПОУ 3523436), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місцезнаходження: вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир, 10008), приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович (місцезнаходження: пр-т Перемоги, буд. 139, оф. 208, м. Чернігів, 14000), про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 19.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 25839, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 19410 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, 79018, код ЄДРПОУ 3523436) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко