ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3093/21
Провадження № 22-ц/4820/1439/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року (суддя Карплюк О.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Позов мотивувала тим, що з 28 грудня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона народила сина ОСОБА_5 . Оскільки дитина народилася у шлюбі, ОСОБА_4 записаний батьком дитини. Позивачка зазначає, що біологічним батьком малолітньої дитини є ОСОБА_3 , який визнає факт свого батьківства. За час спільного перебування позивачки з дитиною та відповідачем ОСОБА_3 в Республіці Польща, ними було проведено ДНК-тестування, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_3 є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із урахуванням зазначених обставин, позивач просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виключити відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як про батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_6 та внести зміни в актовий запис №1499 від 06.06.2018 року, складений Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області, про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », а у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували походження малолітнього ОСОБА_6 від ОСОБА_3 ..

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову без належної оцінки матеріалів справи та пояснень сторін. Зокрема, поза увагою суду залишилось, що відповідач ОСОБА_3 надіслав відзив на позовну заяву у якому повністю визнав позов та просив визнати його батьком ОСОБА_6 . Проти проведення експертизи не заперечував, проте не вважав її проведення за необхідне. Крім того, суд не врахував, що відповідач ОСОБА_4 , який записаний батьком дитини проти задоволення позовних вимог жодних заперечень не висловлював, в судові засідання не з`являвся.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити. Зазначав, що з`явитися до суду першої інстанції не міг з поважних причин, оскільки перебував на роботі в Республіці Польщі, у зв`язку із цим та встановленими карантинними обмеженнями не зміг брати участь у розгляді справи в суді першої інстанції, та надати на підтвердження свого батьківства звіт аналізу ДНК на батьківство.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року у справі за № 686/16456/19 даний шлюб було розірвано.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області від 06 червня 2018 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_11 , батьками якого записано: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № С-03-13154 від 19.02.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно звіту аналізу ДНК на батьківство, лабораторія молекулярно-генетичних досліджень «Тест Де Ен А» від 19.03.2020 року ПАЦ (Польський акредитаційний центр), виконавець Магістр Кароліна Гуя молодший асистент-біотехнолог. Ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить 99,999%, тому біологічне батьківство між досліджуваним передбачуваним батьком і досліджуваною дитиною практично підтверджено.

ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву та судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнав своє батьківство, просив суд задовольнити позовні вимоги позивачки.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).

Відповідно до положень частини першої статті 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У справі, яка переглядається, за звітом аналізу ДНК на батьківство, лабораторія молекулярно-генетичних досліджень «Тест Де Ен А» від 19.03.2020 року ПАЦ (Польський акредитаційний центр), виконавець Магістр Кароліна Гуя молодший асистент-біотехнолог, ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 становить 99,999%, тому біологічне батьківство між досліджуваним передбачуваним батьком і досліджуваною дитиною практично підтверджено.

За змістом частини другої статті 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Проте, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 визнав своє батьківство, не зміг подати позову про своє батьківство, оскільки на той час перебував у Республіці Польща, в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що визнає своє батьківство, спілкується з малолітнім сином та утримує його. Малолітній ОСОБА_12 називає його своїм батьком. Відповідач ОСОБА_4 взагалі будь-якої заінтересованості щодо малолітнього ОСОБА_6 не проявляє. Життям ОСОБА_6 не цікавиться, малолітня дитина його як рідну людину не знає.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

У справі що переглядається, встановлено, що ОСОБА_4 з дня народження ОСОБА_6 не вважав себе батьком дитини, не піклувався та не дбав про її благополуччя, а дитина знала іншу особу, а саме ОСОБА_3 як свого батька, який реалізував свої батьківські права щодо малолітньої дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Колегія суддів зауважує, що оскаржуваним судовим рішенням порушено право дитини знати свого батька і право на його піклування, оскільки в межах цієї справи вирішується право дитини знати свого біологічного батька, який визнає своє батьківство, та право матері оспорити батьківство свого колишнього чоловіка щодо дитини, народженої у шлюбі.

Зважаючи на зазначене, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, місце народження АДРЕСА_2 , слід визнати батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Хмельницькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису у книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану від 06 червня 2018 року №1499 про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », а у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, місце народження АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Хмельницькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису у книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану від 06 червня 2018 року №1499 про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », а у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Судді Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк