Провадження 2/193/429/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

при секретарі судового засідання Хомич Н.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Софіївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Криворізького (Софіївського) районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І., про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

14 вересня 2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області про визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 12,66 га., розташовану на території Миколаївської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі із земельної ділянки загальною площею 18,990 га кадастровий номер :02:011:0098, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП №031359, виданого 13.02.2004 року на підставі розпорядження голови Софіївської РДА від 18.12.2002 року №445-р та зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на змелю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №24.

19.07.2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. було винесено постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як неможливо встановити належність права на земельну ділянку спадкодавцю, оскільки згідно вищевказаного Державного акту площа земельної ділянки в цілому складає 18,990 га. (фізичних), згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки складає 18,9897 га (фізичних), але згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2005 у справі № 2-17-05, визнано частково недійним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №031359, виданого ОСОБА_2 Софіївською райдержадміністрацією від 13 лютого 2004 року в частині отримання права власності на земельну ділянку, площею 7,49 умовних кадастрових гектарах по сертифікату серії ДП №0398987 від 08.02.2000 року. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку не є можливим в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Таким чином, для подальшого утримання та збереження майна їй необхідно оформити право власності на спадкове майно, що стало підставою для звернення до суду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

29.09.2021 року представником відповідача Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області надано клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує (а.с.134) .

11.10.2021 року позивачем ОСОБА_1 було надано до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити в повному обсязі.

За таких обставин суд провів розгляд позовної заяви в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

20 вересня 2021 року за ухвалою судді відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького (Софіївського) районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. копію спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 11.05.1973 було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 18,990 га., яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:011:0098, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №031359 від 13.02.2004.

Факт належності земельної ділянки померлому ОСОБА_2 підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 031359, виданого 13.02.2004 року на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 18.12.2002 року №445-р та зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24 (а.с.9)

Проте, згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2005 року у справі № 2-17-05, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року (справа № 22а-2222/2005) визнано частково недійним вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку в частині отримання права власності на земельну ділянку, площею 7,49 умовних кадастрових гектарах (без меж внатурі) по сертифікату серії ДП № 0398987 від 08.02.2000 року, які належали ОСОБА_4 (а.с.16-20).

ОСОБА_4 , на користь якої було ухвалено вищевказане судове рішення, вже набула право власності на земельну ділянку, площею 6,33 га (фізичних), кадастровий номер :02:003:0029, що підтверджується витягом від 09.09.2021 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.26-27).

Аналізуючи матеріали спадкової справи, встановлено, що у спадкодавця та позивача є діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.49,55,61) Проте, останні, як спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері, позивачки у справі ОСОБА_1 (а.с.44, 51,57)

При зверненні позивача до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщини, так як неможливо встановити належність права на земельну ділянку спадкодавцю, що підтверджено відповідною постановою від 19.07.2021 року(а.с.15).

V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України: у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черги. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1225 ЦК України зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З огляду на ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, що встановлено ч. 1 ст. 1267 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При судовому розгляді справи судом достеменно встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 дійсно належала за життя спірна земельна ділянка, а тому зазначене нерухоме майно може входити до складу спадщини і бути успадковане спадкоємцями після його смерті.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , в силу положень ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України має право на успадкування належної останньому вищезазначеної земельної ділянки, площею 12,66 га, що залишилася після вилучення на підставі рішення суду від 18.03.2005 з державного акту на землю, серії ДП №031359 від 13.02.2004, земельної ділянки площею 6,33 га. (18,99 га - 6,33 га).

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ґрунтуються на законі, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1217, 1218, 1225, 1268, 1296 ЦК України, статтями 81, 125, 126, 131 ЗК України та статтями 12, 13, 81, 89, 200, 206, 264 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Криворізького (Софіївського) районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І., про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 12,66 га., для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 031359 від 13.02.2004 зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №24 з урахуванням рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2005 року у справі № 2-17-05.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2021.

Суддя О.В. Томинець