Ухвала

Іменем України

"13" жовтня 2021 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Ставнійчук С.В.

за участі секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , її представників адвокатів Бездітного І.І.,

Глівінської С.Й.,

третьої особи ОСОБА_2 , його представника адвоката Давискиби В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бездітного Івана Івановича про відвід судді від розгляду цивільної справи № 132/1124/21 за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді цивільна справа №132/1124/21 за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 проведеного на підставі ухвали про відвід, розпорядження №86 від 01.09.2021 справу розподілено головуючому судді Ставнійчук С.В.

Ухвалою суду від 06.09.2021 цивільну справу суддею Ставнійчук С.В. прийнято до свого провадження. Ухвалено розгляд справи здійснювати суддею одноособово в порядку загального позовного провадження. Судове засідання по суті призначено на 13.10.2021 на 14 год 00 хв. Викликано у судове засідання учасників справи, свідків.

13.10.2021р. в судовому засіданні була подана письмова заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бездітного І.І. про відвід судді Ставнійчук С.В. підставою для якого є, на думку заявника, наявність підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України, а саме порушення порядку визначення судді для розгляду справи, а також незгода із процесуальними діями та рішеннями головуючого судді, а саме з рішенням головуючого про призначення справи до розгляду по суті, виклику в судове засідання свідків, невирішення ряду процесуальних питань, які підлягали вирішенню на стадії підготовчого судового засідання, не призначення повторного проведення підготовчого судового засідання, що мали наслідком порушення норм матеріального та процесуального права, що порушують принцип змагальності у судовому процесі, позбавляють права позивача та його представника можливості реалізувати надані законом права, що формує стійке відчуття недовіри до судді та є формою вияву упередженості судді щодо однієї із сторін позивача, що передбачено п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представники адвокат Глівінська С.Й. та адвокат Бездітний І.І. в судовому засіданні підтримали подане клопотання про відвід судді та просили його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Давискиба В.В. поклалися на розсуд суду.

Представник відповідача Калинівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення судового розгляду.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Підстави для відводу передбачені статтею 36 ЦПК України.

Зокрема відповідно до пунктів 4, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.2 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Доводи представника позивача щодо порушення порядку визначення головуючого судді Ставнійчук С.В. для розгляду даної справи є безпідставними, оскільки повторний автоматизований розподіл судової справи відповідно до протоколу від 01.09.2021 на підставі ухвали про задоволення відводу головуючому судді Сєліну Є.В. від 27.08.2021 та розпорядження керівника апарату суду Дудара А.А. №86 від 01.09.2021 здійснено з дотриманням п.п. 2 пункту 19 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 №17.

Незгода ж позивача та її представників з рішенням суду не проводити повторне підготовче судове засідання, та призначення справи до судового розгляду, прийняття рішення про виклик свідків зводяться до незгоди сторони та її представників з процесуальними рішеннями суду.

Водночас, дослідивши матеріали справи та технічний запис судового засідання від 13.08.2021, в якому попереднім складом суду в особі головуючого судді Сєліна Є.В. було прийнято рішення про закриття підготовчого судового засідання, та вирішені клопотання третьої особи ОСОБА_2 зокрема про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суддею відповідно до ч.12 ст. 33 ЦПК України було прийнято рішення розпочати розгляд справи після зміни складу суду із тієї стадії на якій її було завершено із стадії розгляду справи по суті.

На підтвердження доводів упередженого ставлення судді Ставнійчук С.В. до будь-якої із сторін у провадженні, зокрема, сторони позивача не надано належних і допустимих доказів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Feyv. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettsteinv. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianouv. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullarv. theUnitedKingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubberv. Belgium), SeriesA, № 86).

Відповідно до п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст.3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Іншими словами, це обґрунтування припускає можливість того, що суддя може бути цілком об`єктивним у ситуації, яка, тим не менше, викликає обґрунтовану підозру в упередженості, що вимагає відводу судді.

Як вбачається із поданої заяви про відвід, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бездітний І.І. не погоджуючись із процесуальними діями та рішеннями головуючого судді, яка на думку представника позивача порушує принцип змагальності у судовому процесі, позбавляє його довірителя, як учасника справи, реалізувати надані їй законом процесуальні права у встановленому порядку, що формує стійке відчуття недовіри до судді, який шляхом фактичного усунення сторони від участі у підготовчому судовому засіданні, позбавив позивача в подальших стадіях процесу відновити свої порушене процесуальне право, що формує стійке відчуття недовіри до судді, та свідчить про упередженість щодо однієї із сторін /п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України/.

Таким чином, суд вважає, що у сторони позивача склалась усталена думка щодо упередженості та необ`єктивності судді, що може мати негативні наслідки для розгляду справи.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Виходячи з вищевикладеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів та об`єктивних побоювань у сторони позивача щодо упередженості та необ`єктивності головуючого у справі судді Ставнійчук С.В. під час розгляду даної справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений відвід саме з цих підстав.

Таким чином, клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бездітного І.І. про відвід судді Ставнійчук С.В. від розгляду даної справи необхідно задовольнити та передати справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, 253, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бездітного Івана Івановича про відвід судді Ставнійчук С.В. від розгляду цивільної справи №132/1124/21 за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішеннь, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Передати цивільну справу № 132/1124/21 за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, до канцелярії суду, для повторного її автоматизованого розподілу між суддями Калинівського районного суду Вінницької області, в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.В. Ставнійчук