Провадження № 2/344/3648/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2021 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб, залишити проживати дитину з матір`ю та прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Позов мотивує тим, що 26 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1730.

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через різні інтереси та погляди на сімейні взаємовідносини, шлюб та сім`ю.

Уже тривалий час (близько 7 років) відповідач їздить на заробітки за кордон, у Росію, а позивач самостійно доглядає та виховує сина. Коли відповідач приїжджає додому, то більшість часу проводить у компанії у своїх друзів, а позивачу та сину не приділяє належної уваги.

Часто бувало так, що відповідач повертався додому під ранок, у нетверезому стані та влаштовував сварки і скандали, неодноразово виганяв позивача з дитиною з квартири його бабусі, де вони разом проживали. Бувало навіть таке, що чоловік застосовував фізичну силу та наносив побої. З цього приводу позивач зверталась у поліцію.

Під час окремого проживання позивач помітила, що їхні почуття один до одного охололи. Відповідач завжди чимось не задоволений, звинувачує позивача у неправильному витрачанні коштів, та у тому, що ніде не працює. На усі слова та зауваження він реагує дуже агресивно. Насправді, їм важко розуміти один одного, складно вирішувати навіть прості поточні проблеми. Часті суперечки, приниження її як жінки спричиняють позивачу душевні страждання. Найгіршим є те, що всі їхні сварки та скандали відбуваються у присутності їхнього малолітнього сина, що негативно впливає на його психічний стан.

Позивач зазначає, що ще раніше хотіла розірвати шлюбні стосунки, однак заради інтересів сина всіляко намагалася зберегти сім`ю, після вмовлянь чоловіка пробачала його. За цей час нічого не змінилося. Терпіти постійні приниження, обман та образи свого чоловіка не в силі, тому після останнього скандалу, який відбувся десь пів року тому назад, усвідомивши, що вже більше не любить свого чоловіка, що він не поміняє свого відношення до позивача та дитини, забрала їхні з дитиною речі і пішла проживати до своєї матері. Після цього вони з чоловіком не проживають разом і практично не спілкуються, шлюбних відносин не підтримують, миритись не бажають, а їхній шлюб існує формально.

Саме холодність та байдужість, втрата любові і поваги один до одного послужили остаточною причиною розпаду сім`ї. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивач твердо вирішила розірвати шлюб.

Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю на даний час немає. Неповнолітнього сина просить залишити проживати з нею.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд позову без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 26 жовтня 2013 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1730, та змінено прізвище позивача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2013 року (а.с.3).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Серії НОМЕР_2 від 08 листопада 2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис №984 (а.с.7).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати.

Що стосується вимоги позивача залишити шлюбне прізвище суд виходить з наступного:

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне.

Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то при цьому суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, спору щодо визначення її місця проживання немає, то позовна вимога підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що у разі виникнення спору щодо визначення місця проживання дітей судом сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування.

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Таким чином позов підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285 ,354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 жовтня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1730, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - « ОСОБА_6 ».

Залишити малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Рішення виготовлено в повному обсязі 13.10.2021.

Суддя Кіндратишин Л.Р.