Єдиний унікальний номер 226/1109/21
Номер провадження 22-ц/804/2485/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Державного підприємства «Мирноградвугілля» Юровникова М.Ю.,

представника третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Донець-кій області Плохіх В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 226/1109/21 за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради Донецької області, треті особи: Державне підприємство «Мирноградвугілля», Головне управ-ління Державної податкової служби у Донецькій області, про визнання права власності на не-рухоме майно, з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 липня 2021 року (суддя першої інстан-ції Салькова В.С. ),-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мирноградської місь-кої ради Донецької області, треті особи: Державне підприємство «Мирноградвугілля» (далі ДП «Мирноградвугілля»), Головне управління Державної податкової служби у Донецькій обла-сті про визнання права власності на нерухоме майно.

Позов обґрунтований тим, що 28 квітня 2020 через аукціон в м. Кам?янському Дніпропет-ровської області він придбав будівлю складу гірничо-шахтного обладнання загальною площею 851,80 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ДП «Мирноградвугілля» ВП «Шахта «Центральна».

З метою державної реєстрації права власності його представник ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора. Рішенням № 53514752 від 07 серпня 2020 року було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а рішенням № 54034116 від 14 вересня 2020 року було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з відсутністю відомостей у договорі купівлі-продажу майна про те, що йдеться про продаж частки майна у складі об`єкта, а також невідповідності в адресі будівлі складу гірничо-шахтного обладнання.

Разом із тим у 2018 році ДП «Мирноградвугілля» було розроблено детальний план терито-рії промислового майданчику шахти «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» для можливості поділу об`єкта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на складові частини. Рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 06 серпня 2018 року № 244 було додат-ково присвоєно нові адреси п`ятьом об`єктам нерухомості, в тому числі будівлі складу гірничо-шахтного обладнання АДРЕСА_1 . Даний об`єкт не знаходиться під арештом.

Оскільки наявні перешкоди у реалізації права власності позивача, а саме без реєстрації бу-дівлі у Державному реєстрі речових прав у нього відсутня можливість розпоряджатися майном (передавати у оренду), просив суд визнати за ним право власності на будівлю складу гірничо-шахтного обладнання загальною площею 851,80 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 липня 2021 року у задо-воленні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, поси-лаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом об-ставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 липня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всі умови договору ним були виконані, грошові кошти були ним сплачені у повному обсязі, майно було йому передано. Однак без державної реєстрації на будівлю гірничо-шахтного обладнання у Державному реєстрі речових прав існу-ють перешкоди у реалізації його права власності, він не має можливості розпоряджатися своїм майном (передавати в оренду). Оскільки його право власності не визнається, за наявності рі-шення суду у нього появиться можливість зареєструвати своє право власності. Іншим способом вирішити дане питання неможливо. Посилаючись на те, що нерухоме майно було ним придбано за договором купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Звертає увагу, що він набув право власності на будівлю складу гірничо-шахтного обладнання на підставі правочину і є добросовісним набувачем. Іншим способом вирішити дане питання не бачить можливим.

Відповідач Мирноградська міська рада, треті особи ДП «Мирноградвугілля» та Головне управління ДПС у Донецькій області процесуальним правом на подання письмового відзиву не скористалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не переш-коджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Третьою особою Головним управлінням ДПС у Донецькій області на апеляційну скаргу по-зивача надані пояснення, в яких зазначено, що Головне управління ДПС у Донецькій області зі свого боку вчинило всі залежні та необхідні дії щодо вирішення спірного питання, на час здійс-нення реалізації майна ДП «Мирноградвугілля» діяло в межах своїх повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за ная-вними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Від відповідача по справі надійшло клопотання про слухання справи у відсутність предста-вника Мирноградської міської ради (а.с.).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представник третьої особи ДП «Мирноградвугілля» Юровников М.Ю. та представник третьої особи Головного управління ДПС у Донецькій області Плохіх В.О. підтримали доводи апеляційної скарги, про-сили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визнати за позивачем право власності на будівлю складу гірничо-шахтного обладнання загальною площею 851,80 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенст-ва права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга по-зивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 квітня 2020 року Правобережною товар-ною біржею (секція «Об`єкти податкової застави») проведено цільовий аукціон з продажу май-на платників податків, що перебуває у податковій заставі № 4 від 31 березня 2020 року, з ГУ ДПС у Донецькій області. Об`єктом продажу є майно ДП «Мирноградвугілля», що знаходиться на балансі ВП «Шахта «Центральна» та підлягає реалізації в рахунок погашення податкового боргу згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 ро-ку у справі № 805/992/18-а. Таким майном є будівля складу гірничо-шахтного обладнання зага-льною площею 851,80 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці на території промислового майданчика ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» (далі за текстом будівля складу). Переможцем аукціо-ну став позивач ОСОБА_1 , продаж майна здійснено за 372 246,60 грн. (а.с.13).

28 квітня 2020 року у Правобережній товарній біржі між ФОП ОСОБА_3 , яка діє за договором-дорученням на продаж майна з ГУ ДПС у Донецькій області (продавцем), ДП «Мирноградвугілля» (боржником) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу майна № 2804/20/1-НЗ зазначеної вище будівлі складу (а.с.15), в подальшому підпи-сано акт приймання-передачі основних засобів (а.с.14).

На будівлю складу наявний технічний паспорт, виготовлений станом на 26 березня 2019 року, згідно з яким адресою розташування будівлі є АДРЕСА_1 (а.с.16-23).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Мінтус Д.Ю. виконавчого комі-тету Мирноградської міської ради № 53514752 від 17 серпня 2020 року зупинено розгляд заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності по-зивача на будівлю складу через відсутність підтвердження здійснення оплати вартості будівлі у встановлений договором строк, а також у державного реєстратора відсутні відомості з реєстрів про зареєстровані речові права на відчужене майно (а.с. 24).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Мінтус Д.Ю. виконавчого комі-тету Мирноградської міської ради № 54034116 від 14 вересня 2020 року у державній реєстрації права власності на будівлю складу ОСОБА_1 було відмовлено. Рішення державного реєстратора мотивоване тим, що у договорі купівлі-продажу майна відсутні відомості, що про-дається частка майна у складі об`єкта, з відомостей Державного реєстру речових прав не вбача-ється, що зареєстроване право власності на будівлю складу шляхом поділу майна або виділення окремого об`єкту нерухомого майна зі складу нерухомого майна, яке складається з двох або бі-льше об`єктів, для можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Також підставою відмови у державній реєстрації права власності стала наяв-ність суперечностей між зареєстрованими речовими правами на промисловий майданчик ВП «Шахта Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» та заявленими правами на будівлю складу, яка є його складовою частиною. Крім того, є невідповідність в адресі будівлі складу: так, у Державному реєстрі прав адресою нерухомого майна (промисловий майданчик ВП «Шахта «Центральна») та його складових частин, в тому числі будівлі складу, є АДРЕСА_1 , така ж адреса зазначена в акті опису майна у податкову заставу, на підставі яко-го проведено державну реєстрацію обтяження будівлі складу 31 серпня 2015 року. А за догово-ром купівлі-продажу майна від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 купив будівлю складу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25-26).

Рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 244 від 06 серпня 2018 ро-ку внесені зміни до пункту 2 рішення виконкому Мирноградської міської ради № 205 за 2018 рік «Про присвоєння адрес» та присвоєно об`єктам нерухомості, розташованим на території промислового та складського призначення по АДРЕСА_1 , ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», нові адреси, зокрема, будівлі складу гірничо-шахтного обладнання присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Про технічну можливість поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 існує висновок КП «БТІ» Мирноградської міської ради, який не містить дати його складання (а.с.9-12).

Листом ГУ ДПС у Донецькій області від 25 серпня 2020 року надано згоду ДП «Мирногра-двугілля» на поділ об`єкту нерухомого майна промислового майданчику ВП «Шахта «Центра-льна» ДП «Мирноградвугілля», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для можливості проведення державної реєстрації поділу вказаного об`єкту нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на шість об`єктів, в тому числі будівлю складу гірничо-шахтного обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , за умови обов`язкового перенесення існуючих податкових застав на нові об`єкти нерухомості (а.с.31).

Разом із тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав влас-ності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 06.04.2021 року відсутні відомості щодо об`єкта нерухо-мого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.29).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дер-жавна реєстрація права власності будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , як окремого об`єкту нерухомості за власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (через поділ якого виникло майно) ДП «Мирноградвугілля» здійснена не була, ДП «Мирноградвугілля» згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України не набуло у встановленому законом по-рядку права власності, в тому числі розпорядження, щодо окремого об`єкта нерухомості буді-влі гірничо-шахтного обладнання. Оскільки майно відчужене суб`єктом, який не мав права вла-сності щодо нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання права власності внаслідок придбання цього майна за ОСОБА_1 .

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитися з таким рішенням суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця мож-ливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або неви-знанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, передбаченого ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інте-реси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефектив-ного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу осо-би, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може ви-значити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що по-няття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний за-сіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення поруше-ного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Су-ду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпе-чує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визна-ється іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власнос-ті.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це пев-ний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права влас-ності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме перед-бачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені за-коном, зокрема із правочинів, Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше пря-мо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість акти-вів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 2 ст. 311 ЦК України визначено, що якщо право власності на нерухоме майно ві-дповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту держав-ної реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державні реєстра-ції, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будівля, яка придбана позивачем ОСОБА_1 , входить до складу промислового майданчика ВП «Шах-та Центральна» ДП «Мирноградвугілля», що розташований за адресою: м. Мирноград, вул. Центральна, 4 і в 2018 році шістьом об`єктам нерухомості, розташованим за цією адресою, рі-шенням виконкому міської ради присвоєні окремі адреси, що призвело до фактичного поділу об`єкта нерухомості на шість окремих об`єктів. Після присвоєння будівлі складу рішенням ви-конкому окремої адреси: АДРЕСА_1 , державна реєстрація прав власно-сті на майно власником проведена не була, що підтверджується інформацією з Державного ре-єстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держав-ного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що власник не довів до завершення проце-дуру оформлення поділу належного йому майна.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме май-но та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній ре-єстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареє-стровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках визначених ст. 28 цього Закону.

За відсутності державної реєстрації права власності будівлі складу за адресою: АДРЕСА_1 , як окремого об`єкту нерухомості за власником нерухомого майна ДП «Мирноградвугілля», останнє у встановленому законом порядку не набуло право власності щодо будівлі складу гірничо-шахтного обладнання як окремого об`єкта нерухомості, про що вірно констатовано судом першої інстанції.

Разом з тим, позовні вимоги у даному спорі заявлено до Мирноградської міської ради До-нецької області, яка не є власником спірного майна. За таких обставин позовні вимоги про ви-знання права власності на нерухоме майно не можуть бути звернені до цього відповідача.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що спірний об`єкт (будівля складу гірничо-шахтного обладнання загаль-ною площею 851,8 кв.м) входить до промислового майданчику Відокремленого підрозділу "Шахта Центральна" Державного підприємства " Мирноградвугілля ", а власником зазначеного майна є Держава в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (а.с. 167 - 175).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 зроблено висновок, що "[] позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку по-зивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зо-бов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встано-вивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до та-кого відповідача".

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встанов-лення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Отже, помилковими є висновок суду першої інстанцій, який відмовив у задоволенні позову по суті заявлених вимог, оскільки у даному спорі позов заявлено до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду пер-шої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність об-ставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невід-повідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; пору-шення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2021 року у даній справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задо-воленні позовних вимог з підстав, наведених вище.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно роз-міру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд фактично дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляцій-ної скарги позивача, витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 липня 2021 року скасу-вати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради Донецької області, треті особи: Державне підприємство «Мирноградвугілля», Головне управ-ління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання права власності на неру-хоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касацій-ному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосеред-ньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року

Судді: