Справа №409/1808/21
Пров.№2-о/409/361/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: А.О.Титова

за участю секретаря судового засідання: А.М.Малик

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про встановлення факту перебування на утриманні, -

В с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою. Її чоловік, ОСОБА_2 , працював на підземних роботах та отримав право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заявниця звернулася до відділу обслуговування громадян № 2 ГУПФУ в Луганській області з приводу оформлення пенсії у разі втрати годувальника. Проте у ПФУ заявниця довідалася, що оскільки вона та чоловік були зареєстровані за різними адресами, їй необхідно встановити факт перебування на утриманні чоловіка.

У зв`язку з цим, заявниця просить суд встановити факт її перебування на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заінтересованої особи - Головного УПФУ Луганської області, надав до суду відзив на заяву, в якому зазначив, що вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні не підлягають задоволенню, оскільки від встановлення такого факту не залежить виникнення у заявниці права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, сам по собі факт отримання заявницею доходу у невеликому розмірі, на що вона посилається в обґрунтування своїх вимог, не може бути підставою для задоволення таких вимог. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні вимог заявниці.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ Луганської області, в судове засідання не з`явився, у відзиві на заяву просив розглянути справу без участі їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-4). Згідно копії паспорту ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-6). Згідно копії довідки про взяття на облік як ВПО від 06.04.2021 року ОСОБА_1 зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.11.1982 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.9). Згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_2 працював підземним гірничим (а.с.10-12). Згідно копії довідки від 28.05.2021 року заявниця перебуває на обліку в Білокуракинському ОУПФУ Луганської області, розмір її пенсії становить 2200,00 гривень (а.с.14-16). Згідно копії довідки про доходи від 30.09.2021 року ОСОБА_2 отримував пенсію за листопад 2020 року у розмірі 9604,17 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV) непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року ;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року ;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року ;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року ;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року ;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року ;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року ;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року ;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року ;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року .

Аналіз норм статей 4, 5, 10, 26, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатними, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, мають право на отримання пенсії (за їх вибором) за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за умов, що вони були на повному утриманні померлого годувальника, та за умов наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Отже, заявниця ОСОБА_1 як така, що досягнула пенсійного віку відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримала пенсію за віком, має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 станом на час смерті останнього.

Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

За змістом частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, і сім`я створюється на підставі, зокрема шлюбу.

Розмір доходів заявниці (який є більш ніж вчетверо меншим за пенсію її чоловіка) та її померлого чоловіка свідчать про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.

Аналіз вищенаведених норм законодавства в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти такого правового висновку, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім`ї, які мають право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону. Отже, необхідною умовою для призначення зазначеним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого зазначеною статтею та знаходження їх на утриманні померлого.

Отже, суд приходить до висновку, що факт знаходження заявниці на утриманні у померлого чоловіка доведений належними та достатніми доказами.

Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 49, 77-81, 263-265, 268, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, , місцезнаходження: вул. Шевченка буд. 9, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області А.О. Титов