РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року місто Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Конюшок Г.Ф.,

представника заявника- адвоката Біцулової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа військово-цивільна адміністрація м.Волноваха Донецької області про встановлення факту постійного проживання,

встановив:

05 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання з батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини з метою оформлення спадщини.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за віком, яку батько отримував у Волноваському об`єднаному УПФ України у Донецькій області. Заявник є спадкоємцем за законом першої черги. На час смерті батька вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . Фактично разом проживали, як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 . У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті батька з заявою про отримання спадщини він не звертався, оскільки є спадкоємцем першої черги, який на час смерті фактично проживав з спадкодавцем. Окрім того через те що смерть настала на окупованій території, під час чергової поїдки до м. Донецька, то певний час не мав можливості належним чином зареєструвати смерть батька відповідно до норм діючого законодавства України. Коли заявник звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, отримав відмову, оскільки він пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Тому просив встановити факт постійного проживання з батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Рух справи у суді

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 07 липня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Представник заявника - адвокат Біцулова А.А. в судовому засідання заяву про встановлення факту постійного проживання підтримала, посилаючись на обставини, які зазначені в заяві та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком заявника мовою оригіналу є « ОСОБА_3 ».

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що батько заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії паспортів серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 та копії паспорта серії НОМЕР_4 на ім`я померлого ОСОБА_2 вбачається, що вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

З копії довідок УСЗН Волноваської РДА від 04.11.2019 № 0493-9 на ім`я ОСОБА_1 , та від 04.11.2019 № 0493-0 на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що вони взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

За клопотанням представника заявника в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_4 , яка надала наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_4 , пояснила, що вона знає заявника з 2007 року, оскільки її брат та заявник по справі разом працюють на одному підприємстві. Їй достовірно відомо, що батько заявника ОСОБА_2 був розлучений та проживав в м.Донецьку разом зі своїм сином. Вони вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Похованням батька займався заявник.

Висновки за результатами розгляду справи

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини для заявника має юридичне значення для подальшого оформлення спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим.

Проаналізувавши пояснення представника заявника, свідка, матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа військово-цивільна адміністрація м. Волноваха Донецької області про встановлення факту постійного проживання задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 ;

представник заявника: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 ;

заінтересована особа: військово-цивільна адміністрація м. Волноваха Донецької області, юридична адреса: вул. Центральна буд. 88 м. Волноваха Донецької області 85700;

Повний текст рішення буде складено 29 вересня 2021 року.

Суддя Я.М.ПОДОЛЯК