Провадження №2-з/760/1049/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк» Укргазбанк» та просить зобов`язати Відповідача здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 188/2008 від 20.08.2008 відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-УІІІ з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-ІХ та надіслати ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Позов мотивований тим, що позивач є майновим поручителем на підставі договору іпотеки № 188/2008 від 20.08.2008 , що забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 188/2008 укладеним 20.08.2008 між відповідачем і ОСОБА_2 .

Предметом іпотеки є належна позивачу на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитом, відповідач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки і та просив у рахунок погашення визначеної станом на 14.09.2015 заборгованості за кредитним договором у сумі 80 845,93 доларів та 14259,82 грн. пені звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2020 у справі №754/6902/16-ц позов задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, оскільки квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 за № 1304-УІІ, виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмети іпотеки відстрочено до скасування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-УІІ.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 14 квітня 2021 року, який вступив в силу 23.04.2021 продовжено дію вказаного мораторію на 5 місяців, тобто до 23.09.2021.

Крім того, вищевказаним Законом встановлені правила та порядок реструктуризації валютних кредитів, що забезпечені єдиним житлом, зокрема внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».

Позивач, на виконання вимог Закону, 24.06.2021 направила відповідачу заяву від 23.06.2021 про реструктуризацію кредитної заборгованості у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021), яка була отримана відповідачем 30.06.2021 та протягом граничного строку у 60 днів не була розглянута по суті.

При цьому, пунктом 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті №1381-ІХ від 14 квітня 2021 року, який набув чинності 23 квітня 2021 року, передбачено, що упродовж строку, передбаченого цим Законом для подання заяви про проведення відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризації, та упродовж 60 днів після закінчення зазначеного строку забороняється: примусове звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; набуття іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі у власність предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; продаж іпотекодержателем третій особі на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації.

Оскільки позивач звернулась до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити дії необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 188/2008 від 20.08.2008 з метою захисту свого майнового права, як іпотекодателя на нерухоме майно за яким звернуто стягнення за таким зобов`язанням і стосовно якого, у випадку належного виконання відповідачем свого обов`язку, звернення стягнення не допускається.

Таким чином позивач вважає, що до вирішення спору по суті, у зв`язку з закінченням встановленого строку мораторію на іпотечне нерухоме майно можливе безперешкодне звернення відповідачем стягнення і іпотечна квартира може бути у будь-який час реалізована (відчужена) в порядку виконання судових рішень за виконавчим документом.

Враховуючи те, що звернення стягнення на належну позивачу іпотечну може бути здійснено безперешкодно у будь- який момент, до вирішення даного спору по суті, навіть у випадку задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити дії необхідні для проведення реструктуризації, майнове право позивача та пов`язаний з ним законний інтерес за захистом яких вона звернулась до суду будуть порушені, що фактично позбавить позивача можливості їх ефективного захисту.

За вказаних вище обставин, позивач з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті просить накласти арешт на належну ОСОБА_1 двокімнатну квартира АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно,що належить відповідачу та знаходиться у нього чи інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Встановлено, що предметом позову є зобов`язання Відповідача здійснити дії щодо проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 188/2008 від 20.08.2008 року відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-УІІІ з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-ІХ.

При цьому пунктом 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті №1381-ІХ від 14 квітня 2021 року, який набув чинності 23 квітня 2021 року, передбачено, що упродовж строку, передбаченого цим Законом для подання заяви про проведення відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризації, та упродовж 60 днів після закінчення зазначеного строку забороняється: примусове звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; набуття іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі у власність предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; продаж іпотекодержателем третій особі на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації.

Встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити дії необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 188/2008 від 20.08.2008 року з метою захисту свого майнового права, як іпотекодателя на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_2 , на яке звернуто стягнення за таким зобов`язанням і стосовно якого, у випадку належного виконання відповідачем свого обов`язку, звернення стягнення не допускається.

Таким чином, до вирішення спору по суті, у зв`язку з закінченням встановленого строку мораторію на нерухоме іпотечне майно можливе безперешкодне звернення стягнення і іпотечна квартира може бути у будь-який час реалізована (відчужена) відповідачем в порядку виконання судових рішень за виконавчим документом.

Тобто, у випадку звернення стягнення на належну позивачу іпотечну до вирішення даного спору по суті, навіть у випадку задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити дії необхідні для проведення реструктуризації, майнове право позивача та пов`язаний з ним законний інтерес за захистом яких вона звернулась до суду можуть будуть порушенні, що фактично позбавить позивача можливості їх ефективного захисту.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає обґрунтованими припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_1 двокімнатну квартира АДРЕСА_1 .

Стягувач:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», , місце знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська,1.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя О.М. Букіна