Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1291/21
Провадження № 2/483/556/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Марчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів,

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2009 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). За період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2020 року у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 53241 грн. 21 коп.. Разом із тим, вказану заборгованість він вважав безпідставною, оскільки донька у вказаний період перебувала на його повному утриманні, він забезпечував їй одяг, харчування, сплачував комунальні послуги, відвідування спортивних секцій тощо. Натомість відповідачка не надає доньці матеріальної допомоги, веде аморальний спосіб життя. Посилаючись на викладені обставини, просив звільнити його від вказаної вище заборгованості зі сплати аліментів.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2009 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Згідно з розрахунком за вих. № 101-35/1-14098 від 28 липня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 31 грудня 2020 року складав 53241 грн. 21 коп. (а.с. 15-18).

Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Безпосередньо у тексті Сімейного кодексу України визначення «тяжкої хвороби» або «іншої обставини, що має істотне значення» відсутнє, тому такі поняття є оціночними.

Разом з тим, формулювання «інші обставини» свідчить про невичерпність переліку таких обставин, та у зв`язку з цим зазначені у ст. 197 СК України критерії встановлюються у конкретній справі з урахуванням підстав поданого позову та на підставі наданих суду доказів.

Отже, в розумінні вказаних положень закону підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості з аліментів діюче законодавство не передбачає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Позивачеві ОСОБА_1 було достеменно відомо, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2009 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки і він не був позбавлений можливості сплачувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач не посилався на тяжку хворобу або іншу обставину, що має істотне значення, як на підставу для звільнення від сплати аліментів. Позивач є працездатною особою та має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу у розмірах, встановлених законом.

Особисті відносини батьків за період наявної заборгованості зі сплаті аліментів не можуть ставитись в залежність від належного матеріального забезпечення дитини, яка потребує матеріальної допомоги.

Посилання позивача на те, що він повністю матеріально утримував свою доньку у період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2020 року не знайшли свого документального підтвердження під час розгляду справи.

Показання допитаних в якості свідків дружини позивача ОСОБА_5 , сестри ОСОБА_6 , матері ОСОБА_7 , а також сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки вказані свідки надали суперечливі показання, до того ж свідки не надали чіткої інформації про бюджет сторін в період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2020 року, розмір отриманих позивачем коштів та їх використання.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, позивачем відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки виникли обставини, які мають істотне значення. Крім того, на переконання суду, звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів обмежуватиме права дитини, гарантовані Сімейним кодексом України.

Проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку що останній не надав суду доказів на підтвердження обставин, що дозволяли б звільнити його від сплати заборгованості з аліментів, а тому вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення суду від 11 березня 2009 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити повністю.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий: