Провадження № 2/638/884/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.

за участю секретаря Варданян К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції, та трьох процентів річних від простроченої суми, -

в с т а н о в и в:

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 34 111,84 грн., за період 01.07.2011 року по 30.06.2017 року, 3 % річних у сумі 1 126,31 грн., та інфляційні витрати у сумі 5 401,05 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно закону України «Про житлово - комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «ХТМ» та споживачами, які отримують ці послуги.

Посилаючись на те, що за період з 01.07.2011 року по 30.06.2017 року відповідачі, які є споживачами наданих позивачем послуг, не у повному обсязі оплачували вартість наданих позивачем послуг, у зв`язку із чим за вказаний період утворилась заборгованість на загальну суму 34 111,84 грн., просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь вищевказану суму заборгованості, з урахуванням індексу інфляції, та трьох процентів річних від простроченої суми.

Представник позивача Кондратюк І.В., будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки та їх поважність суду не повідомили.

Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідачів до суду також не надходило.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 07 лютого 2018 року, було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16 березня 2021 року у справі визначений новий суддя (Головуючий суддя (суддя-доповідач): Цвіра Д.М.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, та відзив на позовну заяву залишений без розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Нормами ч. 1 ст. 275 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч. 3 ст. 279 ЦПК України).

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Як було зазначено вище, жодних клопотань про відкладення судового засідання від відповідачів до суду не надходило.

Будь-яких заяв чи клопотань щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідачів до суду також не надходило.

Водночас суд наголошує, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та відповідачами не повідомлено беззаперечних причин, які безпосередньо перешкоджають розгляду даної справи за наявними у ній доказами.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що заяв від учасників справи про відкладення розгляду справи, поновлення чи продовження процесуальних строків, для вчинення будь-яких процесуальних дій, у відповідності до положень ЦПК України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд приходить до переконання про проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів (за наявними матеріалами).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила).

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладений певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті фактично отриманих/спожитих житлово-комунальних послуг, якому водночас кореспондує право вимоги кредитора оплати наданих послуг.

З матеріалів справи встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , з 2001 року, є квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомості нарахувань та оплати теплової енергії з урахуванням періоду платежу, за адресою: АДРЕСА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

З вказаної відомості вбачається, що заборгованість з оплати наданих послуг, за період з 01.07.2011 року по 30.06.2017 року, становить 34 111,84 грн.

Отже, відповідачі, як споживачі послуг, не у повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за спірний період, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 34 111,84 грн.

За змістом ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем на суму боргу нараховані інфляційні витрати за весь час прострочення у сумі - 5 401,05 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, у розмірі - 1 126,31 грн.

Отже, у зв`язку із простроченням відповідачами оплати вартості спожитих ними послуг, вимоги позивача про стягнення з останніх інфляційних витрат та трьох процентів річних, є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим позов у цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, стосовно того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали жодних доказів на спростування доводів та вимог позивача.

Натомість з представлених позивачем письмових доказів вбачається, що відповідачі належним чином зобов`язання не виконували, у визначені строки оплату спожитих послуг не здійснювали, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу в добровільному порядку не сплачена, з огляду на що, суд, вирішуючи спір за наявними матеріалами справи, задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 1600,00 грн. (а.с. 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції, та трьох процентів річних від простроченої суми, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , заборгованість з оплати послуг з теплопостачання, за період з 01.07.2011 року по 30.06.2017 року у сумі 34 111 (тридцять чотири тисячі сто одинадцять) грн. 84 коп., інфляційні витрати за весь час прострочення у сумі - 5 401 (п`ять тисяч чотириста одна) грн. 05 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, у розмірі - 1 126 (одна тисяча сто двадцять шість) грн. 31 коп.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп., - по 800 (вісімсот) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.М. Цвіра