Справа № 372/2505/21
Провадження 2-з-156/21
ухвала

Іменем України

12 жовтня 2021 року Обухівський районний суду Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Євдокімовій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухів заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах цивільної справи № 372/2505/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та сплату процентів за користування позикою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 372/2505/21 (провадження № 2-1450/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та сплату процентів за користування позикою.

11.10.2021 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме транспортні засоби, та активи ОСОБА_2 та заборонити вчиняти будь-які дії по його відчуженню на користь третіх осіб.

Свою заяву обґрунтовує тим, що сума позову є значною та забезпечення позивачеві реального та ефективного виконання судового рішення насамперед буде можливе за рахунок майна та активів відповідача, реалізованих під час вчинення виконавчих дій. Імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів є очевидною оскільки відповідач не позбавлений права на відчуження свого майна та активів за час розгляду справи судом на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду по цій справі.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, заява про забезпечення позову розглядається без участі сторін по справі.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом заяви заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та активи відповідача, забороною вчиняти щодо нього будь-які дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Матеріали поданої заяви не містять жодних доказів з приводу будь-яких дій відповідача, направлених на відчуження спірного майна.

При цьому враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним виклик в судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, які б підтвердили необхідність забезпечення позову і приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 в межах цивільної справи № 372/2505/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та сплату процентів за користування позикою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Суддя Г.В. Висоцька