КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 372/3996/20
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

при секретарі - Лащевській Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», третя особа: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Андрієвської Олени Владиславівни на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року

встановив:

у листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії ПрАТ «Київобленерго» Обухівський районний підрозділ щодо внесення до рахунків за електроенергію вартість послуг, які не надавались йому на загальну суму 2 343 грн. 60 коп., зобов`язати відповідача провести повний перерахунок його заборгованості за березень, квітень, травень та 10 днів червня 2020 року, та в зв`язку з цим зобов`язати відповідача провести повний перерахунок заборгованості за вказані місяці, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року було замінено відповідача ПрАТ «Киїобленерго» на відповідача - ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Обухівське ВОК, та залучено в якості третьої особи - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року позов було задоволено - визнано протиправними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Обухівське ВОК щодо внесення до рахунків за електроенергію вартість послуг, які не надавались позивачу, а саме: за травень 2020 року - 726 грн., квітень 2020 року - 509 грн., травень 2020 року - 528 грн. 60 коп., червень 2020 року - 190 грн. 20 коп., а всього - 2 343 грн. 60 коп., зобов`язано відповідача провести повний перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за березень 2020 р., квітень 2020 р., травень 2020 р. та 10 днів червня 2020 року згідно договору №1689 від 03.05.2007.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

У Відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Радзієвська Н.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Андрієвської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 03.06.2007 між ним та ЗАТ АЕС «Київобленерго» комерційна дільниця Обухівського РП було укладено договір №1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем. Відповідач відключив його трансформаторну підстанцію «Безрадичі-ТП-457» від підстанції, що знаходиться в АДРЕСА_1 05.03.2020. За його заявою від 26 травня 2020 було відновлено електропостачання трансформаторної підстанції. В період відсутності електропостачання йому було нараховано плату за користування електричною енергією, що підтверджується рахунками, які містяться в матеріалах справи: рахунок за електроенергію № за березень 2020 року (поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 651,00 грн., а всього - 726,00 грн., рахунок за електроенергію № за квітень 2020 року (поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 434,00 грн., а всього - 509,00 грн., рахунок за електроенергію № за травень 2020 року (поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 453,60 грн., а всього за травень - 528,60 грн., рахунок за електроенергію № за червень 2020 року (поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт (втрати) - 495,60 грн., а всього - 570,60 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року позов було задоволено - визнано протиправними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Обухівське ВОК щодо внесення до рахунків за електроенергію вартості послуг, які не надавались позивачу, а саме: за травень 2020 року - 726 грн., квітень 2020 року - 509 грн., травень 2020 року - 528 грн. 60 коп., червень 2020 року - 190 грн. 20 коп., а всього - 2 343 грн. 60 коп., зобов`язано відповідача провести повний перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за березень 2020 р., квітень 2020 р., травень 2020 р. та 10 днів червня 2020 року згідно договору №1689 від 03.05.2007.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено Правила роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, з 05.03.2020 по 10.06.2020 у позивача було відключено трансформаторну підстанцію «Безрадичі - ТП-457», відтак враховуючи відсутність електропостачання за вказаний період є протиправними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Обухівське ВОК щодо внесення до рахунків за електроенергію вартості послуг, які не надавались ОСОБА_1 , а саме: № за березень 2020 року - 726 грн., № за квітень 2020 року - 509 грн., № за травень 2020 року - 528 грн. 60 коп., № за червень 2020 року - 190 грн. 20 коп., а всього на загальну суму - 2 343 грн. 60 коп., яка визначена відповідачем як заборгованість.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався на положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про захист прав споживачів», Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - Правила).

Як видно з матеріалів справи, позивач є споживачем послуг з постачання електричної енергії, на підставі договору №1689, укладеного між ним та ЗАТ АЕС «Київобленерго» Комерційна дільниця Обухівського РП 03.05.2007. Через наявність заборгованості відповідачем з 05.03.2020 по 10.06.2020 було відключено постачання електричної енергії до належної позивачу трансформаторної підстанції «Безрадичі-ТП-457».

В матеріалах справи містяться копії Рахунків за електроенергію за період березень-червень 2002 року, які були направлені позивачу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Обухівське ВОК. В Рахунку за електроенергію № за березень 2020 року зазначено: поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 651,00 грн., а всього за березень - 726,00 грн. В рахунку за електроенергію № за квітень 2020 року зазначено: поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 434,00 грн., а всього за квітень - 509,00 грн. В Рахунку за електроенергію № за травень 2020 року зазначено: поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 453,60 грн., а всього за травень - 528,60 грн.. В Рахунку за електроенергію № за червень 2020 року зазначено: поточні нарахування до 100 кВт - 75,00 грн. та поточні нарахування понад 100 кВт. (втрати) - 495,60 грн., а всього за червень - 570,60 грн.

Згідно з положеннями ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком 3 до договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. На території Київської області оператором системи розподілу є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та є правонаступником ПрАТ «Київобленерго».

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, який згідно з постановою НКРЕКП, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку, є ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, про те, що він не є належним відповідачем по справі, оскільки не надає послуги з розподілу електричної енергії та комерційного обліку енергії, а тому не має правових підстав для вчинення дій щодо перерахунку заборгованості та визначення обсягів електричної енергії, а тому суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення щодо задоволення вимог до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», є необґрунтованими.

В суді першої інстанції, заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», яке є правонаступником ПрАТ «Київобленерго» заявляв клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що в даному випадку виникли правовідносини між споживачем та електропостачальником, яким є ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», та яке формує і направляє рахунки споживачам, а предмет спору між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ОСОБА_1 відсутній.

В матеріалах справи містяться Витяги з Особової картки споживача, відповідно до яких ОСОБА_1 має особовий рахунок в ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» №400687175, а в ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - №200687175 (а/с 45 і 46).

Пунктом 4.3 Правил передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. У пункті 4.12 Правил закріплено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 4.13 Правил, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Представника апелянта в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснила, що при формуванні Рахунку за електроенергію використовуються дані про обсяг отриманої споживачем електричної енергії, які надаються оператором розподілу в електронній формі.

За даними, які містяться у Витягу з Особової картки ОСОБА_1 в ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», зазначено нарахування кВт/г за березень 2020 - 141, за червень 2020 - -479, суми до сплати та загальний баланс були визначені в розмірі 32 666, 42 за період з лютого 2020 по листопад 2020 без змін, дані про поточні нарахування, ПДВ та нарахування з ПДВ відсутні.

Разом з тим, в Особовій картці ОСОБА_1 в ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» зазначаються дані щодо нарахованих кВт/год, які співпадають з даними, отриманими від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», однак містяться інші дані щодо поточних нарахувань. Так, за:

- березень 2020 року зазначено поточні нарахування - 726, 00, ПДВ - 145,20, нарахування з ПДВ - 871,20, до сплати - 1 919, 64, загальний баланс - 1 919,64;

- квітень 2020 року зазначено поточні нарахування - 509, 00, ПДВ - 101, 80, нарахування з ПДВ - 610,80, до сплати - 2 530, 44, загальний баланс - 2 530,44;

- травень 2020 року зазначено поточні нарахування - 528, 60, ПДВ - 105,72, нарахування з ПДВ - 634, 32 коп., до сплати - 3 164, 76, загальний баланс - 3 164, 76;

- червень 2020 зазначено поточні нарахування - 570,60, перерахунок - 732, 20, ПДВ - - 32, 32, нарахування з ПДВ - - 193, 92, до сплати - 2 970, 84, загальний баланс - 2 970, 84.

При цьому слід зазначити, що всі Рахунки за вказаний період були сформовані 30.06.2020, тобто після того, як було відновлено постачання електричної енергії позивачу.

Разом з тим, представник апелянта не змогла пояснити в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції яким чином були визначені поточні нарахування у вказаних рахунках, які були направлені ОСОБА_1 30.06.20202 за вказаний період та з яких показників обсягу електричної енергії, враховуючи, що постачання не здійснювалось і показники споживання оператором системи розподілу електричної енергії не вносились та не передавались електропостачальнику.

Тому доводи апелянта про те, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є лише електропостачальником та не має правових підстав для вчинення дій, які були покладені на товариство рішенням суду першої інстанції, є безпідставними.

Зазначення в Рахунку № за червень 2020 року здійснення перерахунку в сумі 732 грн. 20 коп. за 479 кВт/год також не відповідає даним щодо обсягу спожитої електроенергії за вказаний період та проведеним нарахуванням заборгованості.

У Відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вказує взаємовиключні обставини, що в період відключення електропостачання позивачу нараховувалась плата за користування електричною енергію, що підтверджується офіційними рахунками за березень-червень 2020 року, однак судом не враховано, що в рахунку за березень 2020 вказано заборгованість за лютий 2020 року і в березні 2020 ОСОБА_1 частково користувався електричною енергією, однак не сплатив за надану енергію. В рахунках за квітень та травень 2020 року рахунок за споживання електричної енергії не виставлявся, а лише дублюється заборгованість за попередні періоди. При цьому представник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, не зазначаючи, яка юридична особа є належним відповідачем по справі.

Доводи апелянта про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки рахунок за електроенергію не є актом правозастосування та має виключно інформативний характер і судовому оскарженню не підлягає, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки в п. 4.35 Правил передбачено, що спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на правовий висновок, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 (справа №295/4481/16-ц) не може бути застосований в даній справі, оскільки в зазначеній справі спір виник щодо змісту виданої довідки про склад сім`ї, в зв`язку з чим судом було визнано відсутність регламентації права на звернення до суду з позовом про визнання дій комунального підприємства щодо видачі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у національному праві є розумним обмеженням, оскільки чинне законодавство передбачає інші способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

Разом з тим, визнання незаконними дій може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за правилами ЦПК України у тому випадку, якщо наслідком їх реалізації є виникнення чи порушення майнових прав.

Крім того, відповідно до пп. 16 п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право за наявності боргу в розмірі більшому, ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, розірвати договір про постачання електричної енергії споживачу згідно з його умовами. Таким чином наявність вказаної суми заборгованості може бути підставою для припинення постачання позивачу електричної енергії.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи Договору про користування електричною енергією побутовим споживачем №1689, укладеного 03.05.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ АЕС «Київобленерго», правонаступником якого було ПрАТ «Київобленерго», та на даний час є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки цей договір укладався до внесення змін у законодавства та відокремлення функцій з розподілу електричної енергії та функцій постачання електричної енергії. При цьому в апеляційній скарзі представник апелянта зазначає про укладення 01.01.2019 ним з ОСОБА_1 . Договору №400687175 (що відповідає номеру Особового рахунку, зазначеному в Рахунку за електроенергію) і таким чином визнає наявність правовідносин між ним та позивачем.

Також не можна погодитись з доводами апелянта на те, що суд першої інстанції не дослідив того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження неспоживання відповідачем електричної енергії. В матеріали справи представником ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» були надані дані про відключення ОСОБА_1 від постачання електричної енергії та підключення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00, § 23).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено докази, зроблені висновки відповідають обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній карзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Андрієвської Олени Владиславівни залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді