Справа № 536/1567/20
Провадження № 2/536/287/21
05 жовтня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.
представника позивача ОСОБА_1 за угодою адвоката Совенка О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 10 листопада 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики посилаючись, що 29 травня 2020 року відповідач позичила у нього грошові кошти у сумі 108 120 грн. та зобов`язувалася їх повернути до 31 грудня 2020 року, про що 29 травня 2020 року написала розписку. Згідно вказаного Договору, відповідач зобов`язувалася сплачувати проценти за користування коштами до першого числа кожного місяця в розмірі 15 % від суми позики. Станом на 01 листопада 2020 року відповідач коштів не повернула і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.
Вважає, що крім основної суми боргу 77 228 грн. 55 коп. з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позиченими коштами в розмірі 81 090 грн., 3 % річних в сумі 1 083 грн. 36 коп., що і просила стягнути та сплачений нею судовий збір в сумі 1 594 грн.01 коп.
Представник позивача ОСОБА_1 за угодою адвокат Совенко О.П. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так як це викладено в заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнала, не заперечувала про стягнення з неї грошових коштів за договором позики, який вона укладала з позивачем та не виконала, посилаючись на скрутне матеріальне становище.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).
Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Установлено, що 29 травня 2020 року сторони уклали договір позики, згідно умов якого позивач зобов`язувалася надати відповідачу грошові кошти в сумі 108 120 грн., а відповідач зобов`язувалася повернути їх до 31 грудня 2020 року.
Згідно п. 1.2 Договору позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків за користування в розмірі 15 % від суми позики щомісячно.
Позивач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором виконала, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 108 120 грн.
Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, кошти та проценти за їх користування не повернула, чим порушила права та інтереси позивача.
Те, що боргове зобов`язання не виконано, свідчить наявність оригіналу боргової розписки у позивача.
Вказані обставини визнано сторонами і не потребують доказуванню згідно з вимогами ч.1 ст.82 ЦПК України, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, необхідно стягнути з відповідача відсотки за користування позикою в сумі 81 090 грн. та 3% річних в сумі 1 083 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами договору та не спростований відповідачем.
Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові Першої судової Палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 707/2606/16-ц.
Посилання відповідача ОСОБА_2 на неможливість сплати боргу та відсотків за користування грошовими коштами у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не заслуговують на увагу, так як у відповідності до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє.
Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 595 грн., що підтверджено документально.
Керуючись ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 77 228 (сімдесят сім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 55 коп., 3% річних у сумі 1 083 (одна тисяча вісімдесят три) грн., 36 коп., проценти в сумі 81 090 (вісімдесят одна тисяча дев`яносто) грн. та судовий збір в сумі 1 594 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири) грн.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.
У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко
Повне рішення складено 12.10.2021.