Провадження № 2/727/2789/21
У Х В А Л А

12 жовтня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

В позовній заяві просить визнати недійсним правочин, вчинений ОСОБА_2 24.09.2019 року, який направлений на відмову від договору оренди а також витребувати в останнього на користь ОСОБА_1 нежитлові виробничі приміщення, ключі від них та стягнути судові витрати.

Одним з основних засад цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За змістом ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як передбачено п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частинами 3, 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ОСОБА_1 подав до суду позов без сплати судового збору. Факт не сплати судового збору підтверджується відсутністю квитанції в додатках до позовної заяви, а також відсутністю квитанції в переліку додатків.

Однак, позивач у своїй позовній заяві наводить положення Закону України «Про судовий збір», ним здійснено попередній розрахунок судових витрат, а саме необхідність сплати судового збору у розмірі 908 грн., отже, йому відомо про те, що по даній категорії цивільних справ сплачується судовий збір.

Несплата ним судового збору дає обґрунтовані підстави вважати, що має місце недобросовісне використання наданих законом процесуальних прав на звернення до суду з позовом, метою яких може бути маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного вважаю, що такі обставини суперечать завданням цивільного судочинства, в діях позивача вбачається зловживання процесуальним правом.

Тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Визнавши зазначені дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та з метою їх запобігання в майбутньому, необхідно роз`яснити позивачу наслідки, передбачені п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України щодо можливого постановлення ухвали про стягнення з нього в дохід державного бюджету штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння - повернути позивачу, оскільки в його діях вбачається зловживання процесуальним правом - позовна заява подана до суду без сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 наслідки, передбачені п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України, щодо можливого постановлення ухвали про стягнення з неї в дохід державного бюджету штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя: