ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/4824/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів позики
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 жовтня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Бабкової Т.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 25.06.2021 ОСОБА_1 з пропуском процесуального строку подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху для звернення до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження цього, з огляду на те, що подана апеляційна скарга не містила такої заяви.

На адресу Харківського апеляційного суду 16.07.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення вказаного строку.

Заява була обґрунтована тим, що «доступ до Електронного суду можливий за потребою, та фінансується виключно за регулярністю надходжень від Клієнтів оплати за рахунками на витрати на правову допомогу, вчасно не підготовлена заява на поновлення строку подачі апеляційної скарги».

Апелянт послалась також на те, що для спростування мотивів, на які суд послався у оскарженому рішенні про відмову у позові, вона займалася розшуком доказів, та після того, як знайшла, просить їх долучити до справи в якості додаткових, а саме: дублікат договору позики, отриманий 23.04.2021, відповідь Міністерства юстиції України тощо.

Вказала, що, незважаючи на відсутність наміру відповідача скористатися послугами Адвоката, відзив у вигляді довіреності на вчинення дій був долучений до матеріалів справи, а матеріали, надані відповідачем в якості доказів, були досліджені судом під час судового засідання 08.04.2021.

Зазначила, що, аргументуючи тим, що отримані грошові кошти, які отримуються адвокатом, зберігаються, розміщуються за згодою Клієнта, або надаються у вигляді поворотної фінансової допомоги, є обіговими коштами. Та підлягають поверненню з метою подальшого використання як ресурс для безперебійної роботи та надання допомоги тому, кому вона дійсно потрібно, за виключенням тих, хто фінансується за рахунок держави. Правове визначення грошових коштів, та проблем оподаткування, витрат та інше, детально розміщене на офіційному сайті Національної асоціації України у вигляді «Методичні рекомендації з оподаткування адвокатської діяльності».

Наведені ОСОБА_1 в якості поважних причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги доводи суд вважав безпідставними.

Так, позивач посилалась на те, що їй був необхідний певний час для отримання доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

У якості таких доказів ОСОБА_1 надала суду копію дубліката Договору позики від 07.09.2013, та Довідку № б/н від 23.04.2021, видану ПН ХМНО Городніченко О.А. про те, що ОСОБА_1 сплатила за видачу вказаного дубліката 1680 грн.

Також надано копію Листа МЮУ від 04.03.2019 за № 8765/4690-33-19/15.3.3 на звернення ОСОБА_1 щодо списання коштів з банківського рахунку, а також копію рахунку від 31.03.2021 на ім`я ОСОБА_3 на суму 1750 грн.

Суд дійшов висновку, що відсутність доказів для подачі апеляційної скарги не виправдовує апелянта у розумінні обов`язку вчасно подати скаргу, оскільки для витребування доказів у ст.ст. 83, 84 ЦПК України передбачений інший правовий механізм, який передбачає подачу відповідного клопотання про витребування доказу разом з апеляційною скаргою.

Суд відхилив посилання ОСОБА_1 на відсутність коштів для використання підсистеми Електронний суд Електронний кабінет для подачі скарги, оскільки її використання учасниками справи є безкоштовним.

Зазначене стало підставою для того, щоб ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення із зазначених нею підстав. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено 10 днів з дня отримання копії ухвали для звернення з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску та надання доказів на підтвердження цього.

Копія ухвали Харківського апеляційного суду від 21 липня 2021 року направлялась ОСОБА_1 , та була отримана нею 28 липня 2021 року (а. с. 106).

Станом на 11 жовтня 2021 року ніяких заяв від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, тобто недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У п. 44 рішення від 03.102017 по справі «Віктор Назаренко проти України» (заява № 18656/13) ЄСПЛ при дослідженні питання щодо дотримання гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права заявника на доступ до апеляційного суду нагадав, що Договірні Сторони мають виявляти сумлінність для забезпечення ефективного здійснення прав, які гарантуються статтею 6 (див., наприклад, рішення у справі «Фретте проти Франції» (Frette v. France), заява № 36515/97, пункт 49, ЄСПЛ 2002-I). Дійсно обов`язок заявника також полягав у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див., наприклад, ухвалу щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Teuschler v. Germany), заява № 47636/99, від 04 жовтня 2001 року; рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвалу щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року; та рішення у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta), заява № 24197/10, пункт 44, від 17 липня 2012 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року.

Керуючись ч. 4 ст. 357, 389 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Бабкової Т.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.