Справа № 541/591/21
Провадження №2/541/488/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В. М.

секретаря судового засідання Євдокимової Н.Ю.,

представника позивача, адвоката Акрітова К. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника, третя особа виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника. Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миргород, Полтавської області. Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Миргород, Полтавської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась її онука - ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , її донька.

В свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_5 зі слів матері, відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_5 не є біологічним батьком дитини, а є дідусем ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 стоїть на обліку, як одинока мати. З моменту народження і до теперішнього часу ОСОБА_6 проживає разом з нею та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 також спочатку проживала разом з ними та ОСОБА_6 , проте з 2009 року живе окремо. Тобто, з дворічного віку, вихованням та утриманням дитини займаються виключно вони з чоловіком, а ОСОБА_4 фактично самоусунулась від виховання доньки та виконання батьківських обов`язків.

Ніякого інтересу до розвитку ОСОБА_6 відповідач не проявляє, з донькою практично не спілкується, участі у її житті не приймає, не зважаючи на те, що проживає поряд.

Софія, окрім загальноосвітньої школи також відвідує Миргородську дитячу музичну шкоду ім. А.П. Коломійця, навчання в якій оплачує вона з чоловіком.

Позивч перешкод щодо спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не вчиняла і не вчиняє, навпроти постійно звертала увагу доньки на необхідності прийняття більшої участі у вихованні ОСОБА_6 , проте ОСОБА_4 , погоджується із цим тільки на словах, продовжуючи ігнорувати власну доньку.

За таких обставин, безпосередньо інтересам ОСОБА_2 відповідає припинення цього формального зв`язку між нею та її біологічною матір`ю. Оскільки така формальність створює для неї одні лише проблеми, зокрема породжує в неї обов`язок утримувати таку мати в похилому віці, обмежує її свободу пересування, оскільки будь-який виїзд за кордон має бути погоджено із відповідачем, що створює складнощі у разі виникнення такої необхідності.

Крім цього, сама ОСОБА_6 , яка вже є достатньо дорослою, бажає припинення цього формального зв`язку між нею та біологічною матір`ю.

Протягом останніх двох років, їхня сім`я неодноразово зверталася до служби у справах дітей, працівники якої мали неодноразові бесіди із ОСОБА_4 , проте належних висновків з цих розмов вона не вчинила.

Оскільки ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкується з нею; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, тому позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини.

Також зважаючи на ту обставину, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , залишить її без батьківського піклування, просила призначити її піклувальником.

Ухвалою судді від 24.03.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.07.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала, суду пояснила, що оскільки ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя; не спілкується з нею; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, тому необхідно позбавити її батьківських прав. Дитина з нею та чоловіком проживає з 2 років. Вона з чоловіком займається її навчанням та вихованням. Дитина також бажає, щоб її матір була позбавлена батьківських прав.

Представник, адвокат Акрітов К.К. просив позов задовольнити, вважав, що у зв`язку з тим, що відповідач не виконує батьківській обов`язки, не піклується про дитину, не приділяє їй увагу, не цікавиться її життям навчанням та вихованням, тому є доцільним позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що дочка ОСОБА_6 залишилася проживати у батьків, оскільки така була між ними домовленість. Вона відвідувала школу, але коли дочка почала влаштовує їй сварки, вона перестали ходити до школи,щоб не погіршуватии відносини з дитиною, однак вона цікавиться її шкільним життям через батьків однокласників, так як позивач з нею не спілкується і про дитину нічого не повідомляє. Вона піклується про дочку, надає дитині матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. щомісячно та періодично придбає речі які необхідні. Вважає, що дитину негативно налаштовує проти неї бабуся, після укладення відповідачем шлюбу та народження у другому шлюбі дитини. На даний час вона докладає зусиль по відновленню добрих відносин з дитиною, спілкується з не по телефону.

Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування, просив врахувати висновок виконавчого комітету Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування від 24.05.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Вказувала, що висновок про позбавлення батьківських прав був прийнятий оскільки на цьому наполягала дитина.

Малолітня ОСОБА_6 суду повідомила, що вона ображдена на маму, так як та їй перестала приділяти належну увагу після народження другої дочки, надає недостатньо коштів на її забезпечення. Вона бажає позбавити батьківських прав матір, щоб та в майбуттньому не мала права на отримання від неї як дочки матеріальної допомоги. ЇЇ сім`я бабуся та дідусь які піклуються про неї.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_6 , мати, відповідач по справі не з`являється до школи. Батьківські збори відвідує бабуся.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є викладачем в музичній школі. З 2019 року вона навчає Софію гри на гітарі. Софія проживає з бабусею, оскільки у неї з мамою неприязні відносини. Зі слів ОСОБА_6 , мама не цікавиться її життям. Вона як учениця добросовісна. За навчання оплачує її бабуся.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що в дитинстві вона ходила на свята в садочок до ОСОБА_6 , так як її матір ОСОБА_4 не приходила. Вихованням дитини займається її бабуся та дідусь.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 суду пояснили, що відповідача по справі ОСОБА_4 знають давно, оскільки з нею є сусідами. Вона не вживає алкогольні напої, не палить, не веде аморальний спосіб життя. Відвідує свою дочку ОСОБА_6 . Дочку ОСОБА_6 бачили в неї вдома.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане 18 квітня 2007 року Відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області та актовим записом про народження №98, де в графі мати вказана ОСОБА_17 (а.с. 17,70), що також не заперечувалося сторонами по справі. Батьком вказаний ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до характеристики вихованки ДНЗ №10 «Веселка» ОСОБА_2 відвідувала ДНЗ №10 «Веселка» протягом 2008-2012 років. Дитина активна, неконфліктна, дружелюбна. Мати ОСОБА_17 не відвідувала садочок, не цікавилась життям та навчанням дитини. Вихованням дитини займалися бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_5 (а.с. 32).

Згідно характеристик учениці Миргородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 ім. І.А. Зубковського ОСОБА_2 болісно переживає проблеми у родинних відносинах, замкнута, має занижену самооцінку, почуває себе невпевнено. Мати ОСОБА_17 жодного разу не брала участі у вихованні дитини та не відвідувала батьківські збори. Софія проживає разом з бабусею та дідусем, які забезпечують її усім необхідним для навчання, беруть активну участь у вихованні, підтримують постійний зв`язок із класним керівником та відвідують батьківські збори (а.с. 29,30).

Відповідно характеристики учениці Миргородської дитячої музичної школи ім. А.П. Коломійця ОСОБА_2 систематично відвідує уроки, виконує навчальний план, навчається з бажанням. Зі слів викладача ОСОБА_12 спілкування з родиною учениці відбувається через бабусю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.31).

Згідно з висновком Виконавчого комітету Миргородської міської ради про доцільність позбавлення батьківських права від 24.05.2021 № 2064/01-35 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , оскільки мати не піклується про дитину, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, не спілкується з нею (а.с. 75-77).

Згідно з висновком Відділу «Служба у справах дітей» Миргородської міської ради про доцільність встановлення піклування від 12.04.2021 № 2-21 ОСОБА_1 може бути піклувальником над своєю малолітньою онукою ОСОБА_2 , у разі позбавлення батьківськи х прав ОСОБА_17 (а.с. 78).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до характеристик з місця проживання та роботи характеризується позитивно. Дружелюбна, конфліктних ситуацій не провокувала (а.с. 33,34). Працює в спеціалізованому Миргородському санаторію «Слава» та має постійні доходи (а.с.18). На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с. 26,27). Має у власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с. 23, 24, 25)

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 18 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголошено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається бабуся з дідусем, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Позивачем ОСОБА_1 не спростовані твердження відповідача, що проживання дитини з бабусею та дідусем було передбачено домовленістю між матір`ю та дідусем та бабусею та зі згоди дитини.

Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому погіршення особистих стосунків матері і дитини чи батьків самої дитини може мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Враховуючи те, що мати проживає окремо від дитини, проти позбавлення батьківських прав заперечує, надає матеріальну допомогу, намагається відновити зв`язок та спілкування з дочкою, що підтвердила відповідач та дитина в судовому засіданні, отже висновок органу опіки та піклування не підтверджує, що ОСОБА_3 , свідомо та остаточно знехтувала своїми обов`язками відносно дитини, втратила цікавість до дитини, а інтереси дитини вимагають застосування такого крайнього заходу як позбавлення матері батьківських прав.

Статтею 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Проаналізувавши всі докази та обставини встановлені в ході судовго розгляду справи в сукупності суд вважає, що в інтересах дитини в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення піклувальника необхідно відмовити, попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не підлягають стяненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення піклувальника, відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за вихованням дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю ОСОБА_3 покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Миргородської міської ради.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, місце знаходження вул Незалежності,17 м. Миргород Полтавської області.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин