Справа № 946/7787/20
Провадження № 2/946/2740/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамов А.С.,

при секретарі Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2007 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору №ODXRF807060020 отримав кредит у розмірі 6999 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 21.10.2012 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом про стягнення заборгованості з відповідача та рішенням суду від 16.09.2013 року стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 у загальному розмірі 89509,49 грн. Проте, прийняте рішення суду не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості становить 89509,49 грн. Таким чином, строк за який потрібно стягнути заборгованість з відповідача, а саме інфляційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми починається з дати настання терміну повернення кредиту до поточної дати вказаної у розрахунку заборгованості. Відповідач за період з 17.09.2013 по 14.08.2020 має заборгованість у розмірі 168624,75 грн., яка складається з наступного: 150067,74 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 18557,01 грн. 3% річних від простроченої суми. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року у розмірі 168624 гривні 75 копійок.

Відповідач в свій заяві про скасування заочного рішення зазначив, що з заяви позичальника №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року вбачається, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 6999 грн. та перераховує його в день надання кредиту на поточний рахунок № НОМЕР_1 . З заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №500/1157/13-ц від 16.09.2013 року вбачається, що загальна сума боргу по кредиту становить 89509,49 грн. Саме на цю суму позивач надає за період з 17.09.2013 - 14.08.2020 р.р. розрахунок нарахування інфляційних збитків в розмірі 150067,74грн. та трьох процентів річних - 18557,01 грн., а всього на загальну суму 168624,75грн. Проте, згідно перерахунку відповідача, за період з 17.09.2013 - 14.08.2020р.р. нарахування інфляційних збитків на суму 134675,24 грн. та 3 процентів річних - 18556, 91 грн. на загальну суму 153232,15 грн. Отже, з розрахунків вбачається, що розрахунок банку більше на 15392,6грн. (168624,75 - 153232,15). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту 6999 грн., з відповідними процентами до 21.10.2008року, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами, як зазначено у заяві позичальника. Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього договору. Також відповідач посилається на необхідність застосування строків позовної давності. Стягнення інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Такий висновок зазначено у постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Отже, відповідно до заяви позичальника, останній день виконання умов кредитного договору 21.10.2008 року, а значить останньою датою пред`явлення позову про стягнення сум заборгованості за кредитним договором є 21.10.2011 року. Не зважаючи на пропуск строку позовної давності, 2012 року позивач подав до суду позов про стягнення сум заборгованості за даним кредитним договором. 16.09.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було прийняте заочне рішення по справі №500/1157/13-ц за яким задовольнили позовні вимоги та стягнули на користь банку 89509,49 грн. Зазначене заочне рішення вступило в закону силу 27.09.2013 року. Отже, у банку виникло право примусового виконання заочного рішення до 27.09.2016 року, але не зважаючи на це документів про подання до примусового виконання рішення суду матеріали справи не містять. 07.07.2017 року за цим же кредитним договором був виданий виконавчий напис за №7237 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 160922,99грн. 02.12.2019 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області зазначений виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, внаслідок недоведеності факту укладення кредитного договору та порушення строків давності. З наданого банком позову від 02.11.2020 року вбачається, що розрахунок інфляції та 3% річних проводився за період з 17.09.2013 року до 14.08.2020 рік. Виходячи з загального строку позовної давності у 3 роки, позивач мав право подати новий позов щодо стягнення інфляції та 3% річних на визначену заочним рішенням суду від 16.09.2013 року, яке набрало чинності 27.09.2013 року, суму в розмірі 89509,49грн. у строк до 27.09.2016 року. Вважає, що позовна заява про стягнення інфляції та 3% річних на суму, визначену рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2013 року, міг бути поданий до 27.09.2016 року, проте позовна заява була подана поза межами строку позовної давності, а саме - 02.11.2020 року. З огляду на викладене, вважає, що подання банком зазначеного позову є спробою неправомірно, поза строками позовної давності, отримати нічим не обґрунтовану велику вигоду від наданого кредиту, так як тіло кредиту становить лише 6999 грн., а нарахована позивачем сума інфляції та 3 % річних сягають 168624,75 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, проте його представник надав заяву, в якій позовні вимоги не визнає з підстав, визначених у заяві від 27.05.2021 про перегляд заочного рішення та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 21.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ODXRF807060020, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6999 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2013 року стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 у загальному розмірі 89509,49 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком, прострочена сума заборгованості за ОСОБА_1

становить 89509,49 грн. та строк, за який потрібно стягнути заборгованість з відповідача, а саме інфляційні нарахування за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, починається з дати настання терміну повернення кредиту до поточної дати вказаної у розрахунку заборгованості. Відповідач за період з 17.09.2013 по 14.08.2020 має заборгованість у розмірі 168624,75 грн., яка складається з наступного: 150067,74 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 18557,01 грн. 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування трьох відсотків річних від суми боргу, оскільки їх стягнення передбачено ст. 625 ЦК України та критерієм щодо стягнення індексації є підвищення вартості життя.

Разом з тим, відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до матеріалів справи та норм ст.ст.257,260,261 ЦК України строк позовної давності за вимогами АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитом становить три роки.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2013 року по справі №500/1157/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 89509,49 грн.

Тобто заборгованість ОСОБА_1 за укладеним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007р. складає 89509,49 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення інфляції та 3% річних від простроченої суми 02.12.2020 року, тобто більше ніж через чотири роки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення інфляції та 3% річних від простроченої суми за період з 17.09.2013 року по 01.12.2017 року сплив.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості інфляції та 3% річних від простроченої суми за кредитним договором за період з 17.09.2013 року по 01.12.2017 року слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Проте, з огляду на невиплату боржником суми заборгованості, визначеної рішенням суду від 16.09.2013 року, яке є чинним, позивачем обґрунтовано нараховано 3 відсотки річних від простроченої суми та інфляційні збитки за період з 02.12.2017 року по 14.08.2020 року.

Так, відповідні індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно та публікуються, у тому числі, в газеті «Урядовий кур`єр». Опубліковані печатними засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники відповідно до статей 19,21,22 Закону України «Про інформацію» являються офіційними.

Згідно Листа Верховного Суду України щодо рекомендацій стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ за № 62-97 від 03.04.1997р. для визначення індексу за любий період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, помножити між собою.

Розмір збитків від інфляції, які відповідач повинен сплатити позивачу, розраховується по формулі: (сума боргу) х (підсумковий індекс інфляції) / 100% (сума боргу) = (збитки від інфляції).

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари та послуги, які придбаються населенням для невиробничого споживання.

Індекс інфляції за період з 02.12.2017р. по 14.08.2020р. складає:

за грудень 2017р. 101,00 %; за січень 2018р. 101,50 %; за лютий 2018р. 100,90 %; за березень 2018р. 101,10 %; за квітень 2018р. 100,80 %; за травень 2018р. 100,00 %; за червень за 2018р. 100,00 %; за липень за 2018р. 99,30 %; за серпень за 2018р. 100,00 %; за вересень за 2018р. 101,90 %; за жовтень за 2018р. 101,70 %; за листопад за 2018р. 101,40 %; за грудень за 2018р. 100,80 %; за січень 2019р. 101,00 %; за лютий 2019р. 100,50 %; за березень 2019р. 100,90 %; за квітень 2019р. 101,00 %; за травень 2019р. 100,70 %; за червень 2019р. 99,50 %; за липень 2019р. 99,40 %; за серпень 2019р. 99,70 %; за вересень 2019р. 100,70 %; за жовтень 2019р. 100,70 %; за листопад 2019р. 100,10 %; за грудень 2019р. 99,80 %; за січень 2020р. 100,20 %; за лютий 2020р. 99,70 %; за березень 2020р. 100,80 %; за квітень 2020р. 100,80 %; за травень 2020р. 100,30 %; за червень 2020р. 100,20 %; за липень 2020р. 99,40 %.

Розмір збитків від інфляції за період 02.12.2017 року по 14.08.2020 року, які відповідач повинен сплатити позивачу, складає 15203,08 грн., та розраховується по формулі:

ІІС =(ІІ1:100)х(ІІ2:100)х(ІІ3:100) х (ІІZ:100), з якої

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ2 індекс інфляції за другий місяць прострочення і так далі та ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

ІІС (101,00 : 100) х (101,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,10 :100) х (100,80 :100) х (100,00 :100) х (100,00 : 100) х (99,30 : 100) х (100,00 : 100) х (101,90 : 100) х (101,70 : 100) х (101,40 : 100) х (100,80 : 100) х (101,00 : 100) х (100,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100) х (100,70 : 100) х (99,50 :100) х (99,40 : 100) х (99,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (100,20 : 100) х (99,70 : 100) х (100,80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) х (99,40 : 100) = 1,16984886 (підсумковий індекс інфляції)

Таким чином, розрахунок інфляційного збільшення за останній період прострочення з 02.12.2017 року по 14.08.2020 року складає:

Інфляційне збільшення:

89 509,49 (сума боргу) х 1,16984886 (підсумковий індекс інфляції) - 89 509,49 (сума боргу) = 15 203,08 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання 987 днів.

3% річних від простроченої суми по виконанню зобов`язання за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року складає 7261,30 грн. за формулою:

89509,49 грн. (сума боргу) х 3% х 987 (днів) : 365 (днів) : 100% =7261,30 грн.

Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача інфляцію за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року у розмірі 15203,08 грн. та 3% річних від простроченої суми по виконанню зобов`язання за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року у розмірі 7261,30 грн.

За правилами частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ОЦОБГ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат, МФО №305299) інфляцію за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року у розмірі 15203 (п`ятнадцять тисяч двісті три) гривні 08 (вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат, МФО №305299) 3% річних від простроченої суми по виконанню зобов`язання за кредитним договором №ODXRF807060020 від 21.04.2007 року у розмірі 7261 (сім тисяч двісті шістдесят одну) гривню 30 (тридцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат, МФО №305299) судовий збір в розмірі 336 (триста тридцять шість) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.С.Адамов