Справа № 199/5431/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України подала письмову заяву про зміну предмету позову в частині додаткових вимог до ОСОБА_2 щодо поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою стосовно наступного нерухомого майна:

-квартиру АДРЕСА_1 (РПВН 17082427);

-квартиру АДРЕСА_2 (тридцять сім), загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 22375700);

-31/100 частин нежилого приміщення 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349);

-приміщення 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (РПВН 20699970).

У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження шляхом продажу або реалізації в будь-який спосіб (в тому числі на торгах, аукціонах), державну реєстрацію прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

-квартиру АДРЕСА_1 (РПВН 17082427);

-квартиру АДРЕСА_2 (тридцять сім), загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 22375700);

-31/100 частин нежилого приміщення 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349);

-приміщення 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (РПВН 20699970).

В обґрунтуванні заяви зазначила, що предметом позову є поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, а саме відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 без шлюбу ще з 19 жовтня 2004 року (моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ), визнання права власності на 1/2 частину спірного майна.

Також заявниця зазначила, що у відношенні відповідача ОСОБА_2 відкриті чисельні виконавчі провадження та накладені арешти на все нерухоме майно під час здійснення виконавчих проваджень, що свідчить про існування реального наміру продажу та реалізації спірного майна.

У зв`язку з цим, позивачка вважає за доцільне застосувати захід забезпечення вказаного позову, який буде спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати, розтратити, продати або знецінити майно. Крім цього, дії відповідача можуть призвести до того, що у майбутньому виконання рішення суду про поділ спільного майна та визнання права власності на спірне майно може бути утрудненим або взагалі неможливим, оскільки після телефонних дзвінків позивачу з погрозами від представників третіх осіб, стосовно не виконання зобов`язань з боку відповідача, можливі здійснення реєстрації права власності на спірне майно за третіми особами або продажу спірного майна з прилюдних торгів, що призведе до порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заявник має обґрунтувати необхідність застосування саме такого виду заходу забезпечення позову, який вказаний у заяві про забезпечення позову.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно з відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 (РПВН 17082427); квартиру АДРЕСА_2 (тридцять сім), загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 22375700); 31/100 частин нежилого приміщення 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349), належать ОСОБА_2 .

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, у пункті 20 постанови N 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи те, що позивачка у позовній заяві просить суд поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного майна, тому суд вважає задовольнити заяву про забезпечення позову частково, лише в частині, яка підлягає спору в межах заявлених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, вважаю заяву задовольнити та накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню вказаного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, - задовольнити частково.

Із метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження шляхом продажу або реалізації в будь-який спосіб (в тому числі на торгах, аукціонах), державну реєстрацію прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

-1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (РПВН 17082427);

-1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (тридцять сім), загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 22375700);

-31/200 частин нежилого приміщення 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349);

-1/2 приміщення 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (РПВН 20699970).

Ухвала набирає чинності з дня постановлення 13.10.2021 року, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя