ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7871/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дітей

Позовна заява обґрунтована тим, що у сторін є спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2 000 грн щомісячно, однак відповідач в добровільному порядку не бере участі у додаткових витратах на дітей, що пов`язані з розвитком здібностей дітей, їх харчування у дитячому садку та школі, одязі та їх оздоровленні. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 28 625,77 грн понесених нею додаткових витрат на дітей.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач повідомлений про розгляд справи у суді належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою про те, що 22.09.2021 відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с.16,17/.

Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання двох дітей у розмірі 2 000 грн щомісячно /а.с.13-15/.

Аліменти - це щомісячні виплати на утримання дитини від того з батьків хто проживає окремо від дитини, які включають в себе кошти на харчування дитини, одяг для неї та мінімальне гарантоване забезпечення основних потреб дитини.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину сторін суд керується нормою ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачем станом на день звернення до суду понесені витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме:

-на утримання ОСОБА_3 : оплата санаторного лікування у розмірі 6 486 грн /а.с.22/; оплата за розвиток здібностей - кіокушинкай карате у сумі 4 450 грн /а.с.41-53/, курси основ робототехніки 13 240 грн /а.с.59,66-74/.

-на утримання ОСОБА_4 : оплата санаторного лікування у розмірі 6 486 грн /а.с.23/; оплата літнього табору у сумі 275 грн /а.с.39/; оплата за розвиток здібностей - школа усного рахунку ОСОБА_7 у сумі 12 000 грн /а.с.54-58,60-65/.

Вирішуючи питання про те, чи є вищенаведені витрати додатковими витратами в розумінні частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України, суд керується відповідними положеннями міжнародного та національного сімейного законодавства.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

Отже, першочергова увага як суду, так і батьків, має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідачем, який отримав позовну заяву та додатки до неї, і, відповідно, ознайомлений з документально підтвердженими додатковими витратами позивача на розвиток здібностей та на оздоровлення дітей, та при цьому ним суду не надано заперечень чи доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють понесення ним оплати додаткових витрат на сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_4 . А отже, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача понесених позивачем додаткових витрат, а саме оплати санаторного лікування ОСОБА_3 у розмірі 6 486 грн, оплати кіокушинкай карате ОСОБА_3 у сумі 4 450 грн, оплати курсів ОСОБА_3 з основ робототехніки 13 240 грн, оплати санаторного лікування ОСОБА_4 у розмірі 6 486 грн, оплати літнього табору ОСОБА_4 у сумі 275 грн, оплати школи усного рахунку ОСОБА_4 у сумі 12 000 грн, підлягають задоволенню.

Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2 статті 150 Сімейного кодексу України).

Одночасно, твердження позивача про понесення додаткових витрат на харчування, одяг та канцелярію для дітей не приймаються судом та задоволенню не підлягають, оскільки такі витрат включають в себе аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивача рішенням суду /а.с.13-15/.

У сімейному законодавстві діє принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежного від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини (ст. 141 СК України), а відтак участь батьків у додаткових витратах на дитину теж повинна бути рівною.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача 21 468,50 грн - половини понесених позивачем витрат, викликаних оздоровленням дітей та розвитком їх здібностей, доведених належними та допустимими доказами.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 258, 259, 265, 264, 268, 212 - 218, 272 - 279 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 21 468,50 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Заставенко