Справа № 2-2181/11
Провадження № 6/761/978/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Макарівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-2181/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 21.01.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-2181/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено. Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику стягувача ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», було видано виконавчі листи. Ухвалою від 30.10.2020 р. задоволено заяву представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Разом з тим, посилаючись на те, що оригінали виконавчих листів первісним стягувачем передані не були, при цьому строк для пред`явлення їх до виконання пропущено з вини останнього, представник заявника вважає цю причину об`єктивною та просить суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення їх до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-2181/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість в сумі 273560,87 дол. США, що в еквіваленті складає 2188404,91 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», 16.12.2013 р. було видано виконавчі листи, що підтверджується письмовою розпискою.

Ухвалою від 30.10.2020 р. задоволено заяву представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та замінено сторону стягувача у виконавчому провадження з примусового виконання рішення від 21.01.2011 р., а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, посилається на те, що цей строк пропущено з вини первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра», що на його думку є об`єктивною причиною.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» отримавши виконавчі листи ще 16.12.2013 р., пред`явив до примусового виконання лише виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , однак у подальшому відкрите на його підставі виконавче провадження державним виконавцем було завершено, а виконавчий лист повернуто стягувачу, водночас відомості щодо пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, представником заявника не обґрунтовано, а судом не встановлено, що з часу отримання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 та повернення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, стягувачем вчинялись будь-які дії, спрямовані на їх подальше примусове виконання, або існували обставини, які об`єктивно цьому перешкоджали.

При цьому, відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відбулось 21.04.2020 р., тобто після спливу більш ніж чотирьох років з дати отримання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 та винесення постанови про завершення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , і обізнаності про неї первісного стягувача, на підтвердження зворотного представником заявника жодних доказів надано не було.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для видачі їх дублікатів, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433, Перехідними положеннями ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Макарівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: