КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП (т. 1 а.с. 2-6).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.05.2016 позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 120 000,00 грн., пеню в розмірі 2 154,00 грн., а всього - 122 154,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9 700,00 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 221,54 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 157,00 грн. (т. 1 а.с. 145-150).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2016 рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19.05.2016 залишено без змін (т. 1 а.с. 221-224).

Постановою Верховного Суду від 21.02.2018 вирішено рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 2 а.с. 39).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП залишено без розгляду (т. 2 а.с. 62-63).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи (т. 2 а.с. 96-99).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не з`явився у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Але погодитись із такими висновками не можливо з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

В частині 5 статті 128 ЦПК України зазначається, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

З матеріалів справи вбачається, що після повернення даної справи з Верховного Суду, розгляд справи було призначено на 24.05.2018 на 14:00 год., про що було повідомлено учасників справи, однак конверти, адресовані ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_4 повернулися з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що не є доказом належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Наступне судове засідання було призначено на 04.07.2018 на 14:00 год., про що було повідомлено учасників справи повісткою про виклик, однак, як вбачається зі зворотного повідомлення, яке направлялось ОСОБА_1 , у ньому було зазначено невірну адресу, а саме: АДРЕСА_1 , за цією адресою розташоване ПрАТ «СК «ВУСО» і повідомлення отримано особою ОСОБА_5 . В той час як, у позовній заяві зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . і заяви позивача про зміну свого місця проживання, відповідно до ст. 131 ЦПК України, матеріали справи не містять. Повістка про виклик до суду, яка була адресована представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 повернулась з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Отже, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи належним чином (т. 2 а.с. 42).

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позивач не з`явився два рази підряд у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду є помилковими, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, тому оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська