_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1173/21
УХВАЛА

13.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження по справі ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Л.В. Калініченко від 06.09.2021 року вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

24.09.2021 року до суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_1 про витребування доказів, в якому остання просить суд витребувати з Солом`янського УП ГУНП в місті Києві належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження, відомості про які внесено до ЄРДР 16.08.2020 року за №0004745.

В обґрунтування клопотання відповідачка стверджує, що 15.08.2020 року вона звернулась до Солом`янського УП ГУНП в місті Києві з заявою про вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за фактом викрадення її грошових коштів з банківських карток.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 16.08.2020 року за №0004745.

Також як стверджує відповідачка вона зверталась до слідчого з клопотанням про надання їй для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, однак через відмову, вона була вимушена звернутись з відповідною скаргою до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, яка ухвалою судді від 14.12.2020 року (справа №760/27092/20) була задоволена, однак не зважаючи на це, матеріалів кримінального провадження їй так надано і не було.

У судове засідання призначене на 13.10.2021 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Однак позивачем разом з позовом було надано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання, здійснивши дії з подання відзиву на позовну заяву, до судового засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки.

За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд клопотання відповідачки в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши подане до суду клопотання та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч.1-4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено зокрема який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Разом з тим, суд враховує, що у відповідності до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, заявляючи вищевказане клопотання, відповідачкою не зазначено і не обґрунтовано, які саме відомості містять матеріали кримінального провадження, відсутні посилання на конкретні процесуальні документи, що мають доказове значення при розгляді даної справи, і можуть підтвердити або спростувати обставини викладені у позовній заяві.

Крім того, суду не було надано докази неможливості самостійно отримати вказані документи відповідачем, що передбачено п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України.

Стосовно доводів відповідачки про ненадання їй для ознайомлення запитуваних матеріалів кримінального провадження, суд вважає безпідставними, з огляду на те, що ОСОБА_1 не підтверджено, що нею, за наслідком відновленого ухвалою слідчого судді від 14.12.2020 року по справі №760/27092/20 її порушеного права, на протязі десяти місяців здійснювались дії щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та/або їй було відмовлено у вчиненні цих дій.

Слід звернути увагу, що наразі відомості про закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження відповідачем не надані.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання відповідача про витребування доказів необґрунтованим, а відтак підлягаючим залишенню без задоволення.

Одночасно судом враховується, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 13.10.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.