КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Писаного Дениса Олександровича на ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року (суддя Гончарук В.П.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

у липні 2021р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 123 547грн 18коп. матеріальної шкоди та 25 000грн моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Писаний Д.О. просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача посилається на порушення суддею норм процесуального права, оскільки вважає, що подана позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, а аналіз наданих сторонами доказів здійснюється судом при вирішенні спору по суті, тому суддя безпідставно та без належного обґрунтування повернув позовну заяву позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана апеляційна скарга розглядається колегією суддів без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя першої інстанції зазначив, що вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, так як до позовної заяви не надано завіреної належним чином копії постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя виходив з того, що на виконання ухвали

суду позивачем надана копія постанови Апеляційного суду міста Києва від 6 листопада 2017 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, однак вказана особа не має жодного відношення до предмету спору, поданого позивачем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Отже, нормами процесуального права визначено, що кожна сторона самостійно визначає обсяг доказів, які вона надає суду у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, а оцінка достатності наданих доказів судом здійснюється під час судового розгляду.

За таких обставин, суддя не мав правових підстав для повернення позовної заяви у зв'язку із ненаданням позивачем, на думку судді, достатніх доказів у підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позивачу позовної заяви постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Писаного Дениса Олександровича задовольнити.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, направити до Дніпровського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк