Справа № 134/162/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Отіча В.В.

заявниці ОСОБА_1

її представника адвоката Глушкової О.І.

представника ОСОБА_2 адвоката Драчук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

встановив:

24 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року (справа № 134/162/21) до кінця опалювального сезону в 2022 році.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про повторне виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 її ( ОСОБА_1 ), її чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Крижопільським районним судом у задоволенні заяви було відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області було скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задоволено та постановлено повторно виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вважає, що на даний час існують обставини, які унеможливлюють виконання вищевказаного судового рішення, а саме тяжке захворювання її чоловіка ОСОБА_3 .

Так, рішенням Вінницького суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року (справа № 127/7542/15-ц) ОСОБА_3 , який є інвалідом 3 групи, визнано недієздатним. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року (справа № 134/1294/16-ц) її призначено його опікуном.

З 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» з діагнозом гострий інфаркт міокарда, коронасклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст, І ст за рівнем АТ, дуже високий ризик ускладнень, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 11991 від 04.09.2021 року.

Згідно висновку ЛКК № 24 від 13.09.2021 року, виданого КНП «Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду у зв`язку із встановленням діагнозу: Наслідки ГПМК (гострого порушення мозкового кровообігу) по ішемічному типу 2008 р. Закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку у вигляді вираженого лівобічного геміпарезу із значним порушенням функції ходи. Судомний синдром 3-4 рази на місяць. Дисциркуляторна енцефалопатія, мнестичні розлади. Демент синдром.

З 20 вересня 2021 року і по теперішній час ОСОБА_3 знаходиться на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування» з діагнозом: негоспітальна двобічна полісегментарна вірусно-бактеріальна пневмонія IV кл. гр. ДН (дихальна недостатність) І, що підтверджується довідкою лікаря КНП «Крижопільська ОЛІЛ» ОСОБА_5 № 10 від 21.09.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_3 знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв`язку з тяжким захворюванням, що є підставою для відстрочення виконання судового рішення відповідно до ст. 435 ЦПК України.

Заявниця також вказує, що в зв`язку з тривалим лікуванням ОСОБА_3 нею було понесено значні витрати на купівлю медикаментів, проведення обстежень, доправлення хворого до м. Вінниці і на даний час вона продовжує нести витрати на лікування та змушена постійно знаходитися біля хворого.

Враховуючи значні матеріальні витрати, вона не має можливості винайняти житло, а іншого житла, куди можна було б забрати хворого чоловіка після виписки з лікарні, немає.

При цьому, просить врахувати те, що на вулиці холодна пора року і невдовзі розпочнеться опалювальний сезон.

Окрім того, зазначає, що в провадженні Крижопільського районного суду перебуває цивільна справа (№ 134/657/21) за її позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, де предметом спору є житловий будинок АДРЕСА_1 . На даний час розгляд справи триває.

В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Глушкова О.І. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Драчук Т.М. заперечила проти задоволення заяви, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 став власником житлового будинку АДРЕСА_1 в 2019 року, однак досі не може потрапити до свого будинку та користуватися ним, оскільки сім`я ОСОБА_7 чинить йому перешкоди. Ще у 2013 році було задоволено позов попереднього власника будинку ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні даним будинком шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з цього будинку без надання іншого житлового приміщення із зняттям з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку.

Як і попередній власник ОСОБА_6 , так і ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про повторне виселення вказаних осіб, однак потім вони знову вселялися в будинок та незаконно в ньому проживали і так відбувається постійно.

Під час останнього розгляду справи про повторне виселення заявниця ОСОБА_1 наголошувала на тому, що вона проживає по АДРЕСА_2 , а в спірному будинку проживають її батьки.

Окрім того, ст. 435 ЦПК України передбачає право, а не обов`язок, суду відстрочити виконання рішення, при цьому необхідно також враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору. Те, що рішення суду не виконується з 2013 року свідчить про те, що заявниця ОСОБА_1 та члени її сім`ї чинять перешкоди власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном.

ОСОБА_3 було визнано недієздатним у 2016 році і з того часу він періодично перебуває на лікуванні.

Заявниця в своїй заяві вказала, що несе значні матеріальні витрати, однак ніяких доказів на підтвердження цього суду не надала.

Також адвокат Драчук Т.М. зазначила, що в смт. Крижопіль відсутнє централізоване опалення, тому незрозуміло яким чином визначити кінець опалювального сезону, однак в будь-якому разі холодна пора року не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Щодо перебування на розгляді суду справи, де предметом спору є житловий будинок АДРЕСА_1 , то це також не є підставою для відстрочення виконання рішення суду. Остаточне рішення по справі ще не прийняте.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.10.2013 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та усунуто позивачу перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з цього будинку без надання іншого житлового приміщення із зняттям з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку. Дане рішення набрало законної сили 29.08.2014 року.

22.09.2014 року Крижопільським районним судом Вінницької області видано три виконавчі листи, де боржниками зазначено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_6 .

Постановами заступника начальника відділу ДВС Крижопільського районного управління юстиції Бондаря О.П. від 30.09.2014 року відкрито виконавчі провадження № 44906452, № 44906856 та № 44905588 з виконання вищевказаних виконавчих листів.

Постановами головного державного виконавця відділу ДВС Томашпільського районного управління юстиції Ющишена В.В. від 13.11.2015 року, у зв`язку із проведенням 09.06.2015 року виселення з домоволодіння в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також 12.11.2015 року ОСОБА_4 , оголошення їм заборони користуватися вказаним домоволодінням, закінчено виконавчі провадження.

Постановою начальника відділу Томашпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ющишена В.В. від 17.10.2018 року, а також постановами від 18.10.2018 року, на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 11 травня 2018 року про повторне виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 , відновлено виконавчі провадження № 44905588, № 44906452 та № 44906856 з примусового виконання виконавчих листів від 22.09.2014 року.

Постановами державного виконавця Крижопільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Херсуна М.М. від 05.02.2020 року у вказаних виконавчих провадженнях замінено сторону виконавчого провадження стягувача з ОСОБА_6 на ОСОБА_2 .

Постановами державного виконавця Крижопільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Херсуна М.М. від 20.02.2020 року виконавчі провадження № 44906452, № 44906856 та № 44905588 закінчено. Проведено виселення зі спірного домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з оголошенням їм заборони користуватися домоволодінням.

Вказані обставини встановлені постановою Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року та в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про повторне виселення, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року зазначену вище ухвалу скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про повторне виселення задоволено та постановлено повторно виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Правила цієї статті кореспондуються із положеннями статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Отже, підставою для застосування положень ст. 435 ЦПК України є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу й порядку виконання суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо).

Судом враховується, що законодавство не містить чіткого визначення істотних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому це поняття є оціночним і такий характер обставин має визначатись судом в кожній конкретній справі.

Так, суд бере до уваги, що чоловік заявниці ОСОБА_3 є недієздатною особою та потребує постійного стороннього догляду, з 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради», з 20 вересня 2021 року перебуває на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування» з діагнозом: Негоспітальна двобічна полісегментарна вірусно-бактеріальна пневмонія IV кл. гр. ДН І, що підтверджується копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року та копією висновку ЛКК № 24 КНП «Крижопільський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 13 вересня 2021 року, копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 11991 від 04 вересня 2021 року, копією довідки лікаря КНП «Крижопільська ОЛІЛ» Костур М.Й. № 10 від 21.09.2021 року.

Однак, вирішуючи питання про те, чи обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, є істотними, суд, насамперед, виходить з того, що рішення про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення із зняттям з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку було ухвалено судом ще 18 жовтня 2013 року.

Враховуючи, що у 2015 році було проведено виселення, а у 2020 році повторне виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з житлового будинку АДРЕСА_1 та оголошено їм заборону користуватися вказаним будинком, однак, незважаючи на це, вони знову вселилися у спірний будинок в зв`язку з чим ОСОБА_2 у січні 2021 року звернувся до суду з заявою про їх повторне виселення, у суду відсутні підстави вважати, що у разі відстрочення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, рішення суду буде виконане.

Що стосується початку опалювального сезону у холодну пору року, то така обставина існувала і на момент ухвалення рішення суду від 18.10.2013 року, що примусово виконується.

Посилання заявниці ОСОБА_1 на те, що в провадженні Крижопільського районного суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, де предметом спору є житловий будинок АДРЕСА_1 не є тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення суду.

Крім того, суд критично ставиться до доводів заявниці ОСОБА_1 щодо її важкого матеріального стану внаслідок значних витрат на лікування чоловіка ОСОБА_3 та неможливості винайняти житло, адже жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини матеріали справи не містять.

Ретельний аналіз цих обставин безумовно вказує на те, що заявниця ОСОБА_1 , подаючи до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду, вчиняє дії, які мають характер зловживання процесуальними правами, та спрямовані на перешкоджання виконання судового рішення, в розумінні ст. 44 ЦПК України.

Крім того, відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відстрочення виконання судового рішення призведе до порушення прав законного власника житлового будинку ОСОБА_2 . У такий спосіб невиправдано та свавільно буде порушено його право на справедливий суд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення є безпідставною та необґрунтованою, тому в її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 41, 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали: 12.10.2021 року.

Суддя