Справа №443/1604/21
Провадження №2-з/443/1/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

08 жовтня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

08.10.2021 на розгляд судді Равлінка Р.Г. надійшла заяву про забезпечення позову в якій ОСОБА_1 просить накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0735, площею 19.6842 га, яка знаходиться у с. Нові Стрілища Жидачівського району, право власності на яку зареєстровано за Новострілищанською селищною радою, номер запису про право ( в державному реєстрі прав) 35829471; заборонити вчиняти будь-які дії ( втому числі реєстраційні дії), пов`язані з розпорядженням, відчуженням, переходом прав щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0735; заборонити Приватному підприємству «Західний Буг» використовувати земельну ділянку до остаточного вирішення спору судом.

В обрунтування заяви покликається на те, що він є землекористувачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:000:0735, яка знаходиться у с. Нові Стрілища Жидачівського району та була надана йому в безстрокове володіння для ведення фермерського господарства, на підтвердження чого у 1992 році Виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів ОСОБА_1 було видано Державний акт на право користування землею серія Б № 060663 (завірена копія додається). Згідно вказаного державного акту за ним як за землекористувачем закріплено довічне успадковуване і безтермінове володіння 20 га землі в межах згідно з планом землекористування. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів па право користування землею за №56. Відтак, він є особою, за якою було закріплено безстрокове право на володіння та користування вказаною вище земельною ділянкою в с. нові Стрілища Жидачівського району Львівської області. Він з 1992 року постійно використовував земельну ділянку згідно з її цільовим призначення, не допускав погіршення якості грунтів та сумлінно сплачував земельний податок на землю. Про сплату земельного податку в 2021 році свідчить квитанція №3 від 06.10.2021 на суму 2310 гривень. Крім того, ним як землекористувачем було сплачено та проведено роботи по підготовці земельної ділянки під посів зимових культур. Однак, як стало йому відомо з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, отриманої з інформаційної системи сервісу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:000:0735, яка була надана йому в безстрокове володіння для ведення фермерського господарства, 15.09.2021 було зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки за Приватним підприємством «Західний Буг», надавачем права оренди значиться власник - Новострілищаиська селищна рада Жидачівського району, яка в процесі об`єднання територіальних громад увійшла в склад Бібрської ОТГ. Вважаючи дії, які полягають у передачі вказаної вище спірної земельної ділянки в оренду ПП «Західний Буг» протиправними, оскільки, земельна ділянка попередньо не вилучалася у нього як у землекористувача, який володіє нею на праві постійного та безстрокового володіння па підставах, установлених Законом. Протиправні дії відповідачів - ПП «Західний Буг» та Бібрської міської ради будуть оскаржені до суду шляхом подання позовної заяви про скасування договору оренди землі та витребування майна в орендаря.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом

Частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Окрім того, з долученої до заяви про забезпечення позову квитанції про сплату судового збору вбачається, що заявником судовий збір за подання заяви сплачено на розрахунковий рахунок №UA0013955 та в призначенні платежу вказано « Жидачівський районний суд Львівської області за позовом ОСОБА_1 , проте розрахунковий рахунок Жидачівського районного суду Львівської області інший, а саме НОМЕР_1 . Відтак, заявником в порушення вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 177 ЦПК України не сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову.

Суд також звертає увагу, що правовідносини, які виникають між сторонами по справі відносяться до господарських та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства з огляду на наступне.

Заяву про забезпечення позову подано з правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 , ПП «Західний Буг» та Бібрською міською радою щодо права користування спірною земельною ділянкою. Відтак, спірні правовідносини виникли саме між ОСОБА_1 як суб`єктом господарювання, оскільки спірна земельна ділянка виділялась йому для ведення фермерського господарства, що підтверджується Державним актом на право користування землею Б № 060663. /а.с. 9-15/

Окрім того, як зазначається заявником в заяві про забезпечення позову, ним буде подано позов про скасування договору оренди землі та витребування майна орендаря.

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України.

Такий правовий висновок зроблений 23.06.2020 Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/989/18.

Водночас, подання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, а в подальшому і позовної заяви як фізичною особою не змінює змісту спірних правовідносин та не надає суду загальної юрисдикції, яким є Жидачівський районний суд Львівської області, право розглядати цю справу, оскільки спірні правовідносини, на переконання суду, є господарсько-правовими, а відтак не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.Г. Равлінко