ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6167/20
Провадження № 2/362/1139/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Берковської Д.С.,
представника відповідача та третьої особи Сулими І.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа - Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління, (далі Київське КЕУ), третя особа Міністерство оборони України (далі МОУ), в якому просив визнати за ОСОБА_1 , право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача подати до Васильківської міської ради Київської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_2 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в службовій квартирі АДРЕСА_3 . Зазначену квартиру він отримав на підставі службового ордера № 3 від 13.03.2013 р., виданого виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області, у зв`язку з проходженням військової служби у Васильківському гарнізоні (військової частини НОМЕР_1 ), з 22.05.2002 р. по 09.12.2013 р. він перебував у військовій частині на квартирному обліку громадян, що потребують покращення житлових умов, що підтверджується копією довідки з місця проживання, ордера та відповідною довідкою КЕУ.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2013 р. (протокол № 21) полковника ОСОБА_1 знято з квартирного обліку з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до п. 2.19 наказу МОУ від 10.01.2011 р. № 737 та ст. 40 ЖК УРСР у зв`язку з переведенням до іншого місця служби.

На новому місці служби на квартирному обліку позивач не перебував та житла не отримував, що підтверджується копією доданої довідки.

Наказами начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11.12.2019 р. № 650, начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. І. Кожедуба від 20.01.2020 р. № 14, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника університету з льотної підготовки звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області, має вислугу на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгову 81 рік, ветеран війни учасник бойових дій ООС.

Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 повернувся до службової квартири в м. Васильків, яка з моменту її отримання залишалася та є постійним його місцем проживання. Рішенням виконкому Васильківської міської радивід 18.10.2020 року № 373 взятий на квартирний облік та включений до списку осіб першочергового одержання житла згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зважаючи на те, що службовий статус вказаної квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та, відповідно до умов набуття військовослужбовцями і звільненими з військової служби права на отримання від військового відомства житла для постійного проживання, позивач звернувся до Київського КЕУ з проханням прийняти його квартирну справу та оформити і подати документи на виключення займаної ним квартири з числа службових у встановленому порядку, враховуючи потребу в поліпшенні житлових умов.

Проте, на своє звернення з цього приводу позивач отримав від Київського КЕУ відмову з посиланням на: необхідність дотримання черговості отримання житла; те, що само по собі проживання в службовому житловому приміщенні осіб, які припинили трудові відносини з підприємством, організацією установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових; ОСОБА_1 станом на дату звернення на квартирному обліку в Збройних Силах України не перебуває.

Вважає, що відмова Київського КЕУ не узгоджується з чинним законодавством, а саме Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», пунктами 3, 11 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, пункту 10 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого 1988 року № 37.

Посилаючись на вищевикладені обставини та норми матеріального права, представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 31).

Не погоджуючись з даним позовом, відповідач, представник відповідача та третьої особи ОСОБА_3 , подали відзив та пояснення, у яких просять в задоволенні позову відмовитив повному обсязі, посилаючись на те, що 20.01.2020 року полковника ОСОБА_1 звільнено зі Збройних Сил України, на квартирному обліку в Міністерстві оборони України він не перебуває, в. ч. у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання за рахунок відомчого житлового фонду Міністерства оборони України, тому підставидля виключення спірної квартири з числа службових,відсутні.Разом з цим, зазначали, що позивач перебуває на квартирному обліку за місцем проживання при виконавчому комітеті Васильківської міської ради Київської області, як наслідок, він може забезпечуватись житлом виключно за рахунок державного житлового фонду Васильківської міської ради Київської області(а.с. 66-71, 88-93, 111-115).

Представник позивача не погодився з доводами відповідача та третьої особи, викладених у відзиві та поясненнях, подав свої пояснення, в яких позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, доводи відповідача та третьої особи, вважав безпідставними, необґрунтованими та такими, що не грунтуються на вимогах законодавства (а.с. 39-43, 103-107).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2021 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяву про проведення розгляду справи без їхньої участі, просили позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не перебуває на обліку в військової частині та у них, а взятий на облік до Васильківської міської ради.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив відповідача та третьої особи, пояснення представника відповідача та третьої особи, пояснення представника позивача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на час подання позову ОСОБА_1 звільнено з військової служби (за віком).

Позивач має вислугу на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгову 81 рік, ветеран війни учасник бойових дій ООС.

Зокрема, з 20.01.2005 року до 17.05.2013 року ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 м. Васильків Київської області, перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 28 травня 2020 року по 09 грудня 2013 року, що підтверджується витягом з послужного списку та довідкою Київського КЕУ від 23.07.2020 № 517/6.1-287 (а.с. 12, 19).

Згідно з витягом рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2013 № 69, на підставі клопотання Київського квартирно-експлуатаціного управління, ОСОБА_1 , видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (а. с. 13).

Відповідно до витягу протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2013 року полковника ОСОБА_1 знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра Оборони України в та пункту 3 частини ІІ статті 40 Житлового кодексу УРСР, 1983 (а.с.15).

Згідно з витягом із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком). Вислуга на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгова 81 рік, 5 місяців (а.с. 17).

Відповідно до витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 20.01.2020 № 14 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника університету з льотної підготовки звільненого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650 з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 20 січня 2020 року виключено зі списків особового складу університету та всіх видів забезпечення. При цьому в наказі також зазначено, що ОСОБА_1 забезпечений службовим житлом за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 18).

Під час проходження служби в Харківському Національному університету Повітряних Сил з 13.02.2020 р. по 20.01.2005 р. та з 17.05.2013 р. по 20.01.2020 р. житловою площею не забезпечувався та на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов не перебував, що підтверджується копіями довідок КЕВ м. Харкова від 07.03.2020 № 665 та № 666.

Згідно з витягом виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 08.10.2020 р. № 373 ОСОБА_1 як одинокого, учасника бойових дій, який брав участь в антитерористичній операції, взято на квартирний облік та включено в список осіб для першочергового одержання житла згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до довідки від 21.07.2020 року № 5574, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_4 (а.с. 11).

Згідно з довідкою Київського КЕУ від 23.07.2020 № 517/6.1-287 ОСОБА_1 проживає та зареєстрований: АДРЕСА_4 , однокімнатна, житлова площа 16,8 кв. м. (службова) (а.с. 12).

Листом від 13.11.2020 № 517/6324 Київське КЕУ на звернення про виключення квартири АДРЕСА_1 відмовлено з огляду на те, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік, сам по собі факт проживання в службових житлових приміщеннях, які припинили трудові відносини з підприємством, організацією установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових; ОСОБА_1 станом на дату звернення на квартирному обліку в Збройних Силах України не перебуває. З метою вирішення питання забезпечення жилим приміщенням запропоновано звернутися за місцем перебування на квартирному обліку.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно з пунктом 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

За змістом статті 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Статтею 125 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року , а саме пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року, передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Установивши, що позивач є військовослужбовцем, має вислугу на військовій службі повних 43 календарних роки, ветеран війни учасник бойових дій ООС, на момент звернення з позовом до суду його звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком), за весь час військової служби забезпечений лише службовим житловим приміщенням, у якому зареєстрований та постійно проживає, перебуває на квартирному обліку в установленому законом порядку, суд вважає, що позивач має право на забезпечення житлом, зокрема право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

За таких обставин та виходячи з вищенаведених норм матеріального права, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ЄрошенкаВ. П.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями118, 125 Житлового кодексу Української РСР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтями 4, 10-12, 76-80, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Київське квартирно-експлуатаційного управління подати до Васильківської міської ради Київської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 18.10.2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко