Справа № 676/4603/21
Номер провадження 2/676/2067/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

13 жовтня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 07.05.2004 р. 04.02.2012 р. в будинку зареєструвалась відповідач, з того часу вона будинком не користувалась та не проживала в ньому. Будь-яких перешкод щодо проживання в будинку відповідачу не чинились. В правоохоронні органи з приводу, що їй не дають можливості проживати в будинку вона не зверталась. До суду з позовом про вселення в будинок відповідач не зверталась. Вхідні двері та замки до вхідних дверей не змінювались. Неодноразово звертався до відповідача з приводу того, щоб вона знялась з реєстрації проте добровільно вона цього робити не бажає. Позивач вказує, що він з дружиною є пенсіонерами і не в змозі сплачувати комунальні платежі, в зв`язку із реєстрацію в будинку відповідача не можуть оформити субсидію, надати довідку про доходи відповідач відмовляється. Позивач просить суд винести рішення яким визнати відповідача таким, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 . В суді позивач позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснив, що відповідач є невісткою його молодшого сина, разом із чоловіком та дітьми вони проживають біля 20 років за кордоном, після реєстрації в 2012 р. в будинку відповідач виїхала за кордон де і проживає із сім`єю.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в суді.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 25 березня 2003 р. (а.с.4), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.05.2004 р.(а.с.5). В будинку позивача по справі зареєстрована відповідач його невістка. Після реєстрації в будинку позивача в 2012 р. відповідач в ньому не проживає біля дев`яти років, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 03.08.2021 р.(а.с.8), поясненнями в суді свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідач в належному позивачу на праві власності житловому будинку не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню будинку позивача не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає в отриманні ним субсидії, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2021 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В