Справа № 473/3423/15-ц
УХВАЛА

"13" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування вказаного подання зазначено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (згідно ували Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.01.2019 року замінено первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 230 868 грн. 97 коп., відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2016 року (виконавчий лист № 473/3423/15-ц, виданий 31.05.2016 року).

Боржник вказане рішення не виконує. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє нерухоме майно, кошти в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача. Боржник не працює, вимоги приватного виконавця щодо явки ігнорує, за місцем проживання відсутній, що в сукупності свідчить про ухилення останнього від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним поданням до суду.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності, просив подання задовольнити.

Дослідивши подання, додані до нього матеріали, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (згідно ували Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.01.2019 року замінено первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 230 868 грн. 97 коп., відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2016 року (виконавчий лист № 473/3423/15-ц, виданий 31.05.2016 року).

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає ухилення боржника від виконання зобов`язань, встановлених судовим рішенням.

Аналізуючи доводи державного виконавця, суд виходить з наступного.

Так, згідно ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу № 4до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Такі обмеження встановлені п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянину України може бути тимчасово відмовлено в праві виїзду за межі України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Водночас, саме по собі невиконання боржником зобов`язання (рішення) не є ухиленням від його виконання.

Під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) обізнаного про свій обов`язок боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Факт ухилення повинен бути об`єктивно наявним на час внесення подання та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження. Доведення наявності такого факту покладається на державного виконавця (узагальнення Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»).

При цьому обмеження є крайнім заходом до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка об`єктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, разом з тим обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання рішення.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Проте, приватним виконавцем не надано доказів щодо свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Надані останнім матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, однак докази на підтвердження вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також отримання ним кореспонденції, зокрема, повідомлення про відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в матеріалах подання відсутні.

Разом з тим, відповідно до постанови Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі № 554/13475/15-ц виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.

Отже, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також обізнаності боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, посилання приватного виконавця щодо усвідомленого невиконання рішення суду боржником та наявності в його діях (бездіяльності) умислу, є необґрунтованим.

Таким чином, підстави для задоволення подання приватного виконавця відсутні.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан