Справа № 761/7488/21
Провадження № 2/761/6691/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, згідно з яким просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 74002,28 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.09.2020 р. позивачка придбала земельну ділянку і будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, сторони правочину домовились, що батько продавця - ОСОБА_2 , залишиться проживати в цьому будинку до 25.09.2021 р., який після сплину означеного терміну зобов`язаний був добровільно залишити житло. Так, позивачка зазначає, що відповідач проживав у вищевказаному будинку не сплачував комунальні послуги, здійснював пошкодження будинку шляхом зривання дерев`яних деталей оздоблення будинку та спалював їх у печі.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що внаслідок неправомірного проживання та дій відповідача її майну було завдано шкода, а тому позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 26.03.2021 р. відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзив не подав.

Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі - продажу земельної ділянки та житлового будинку від 25.09.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковська О.С., є власником земельної ділянки площею 0,1002 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку, який розташований на цій земельній ділянці.

В договорі - купівлі продажу житлового будинку від 25.09.2020 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковська О.С., а саме в пункті 3.2. зазначено, що продавець довів до відома покупця, а покупець прийняв до уваги, що у відчужуваному житловому будинку зареєстрованих осіб (в тому числі малолітні, неповнолітніх та осіб похилого віку) окрім, ОСОБА_2 , 1967 року народження, ОСОБА_3 , 1999 року народження, ОСОБА_4 , 1960 року народження, немає, права власності чи користування вказаним нерухомим майном не мають.

Сторони в договорі купівлі - продажу житлового будинку узгодили, що продавець зобов`язується звільнити і передати до розпорядження покупця житловий будинок в належному стані, шляхом вручення ключів від житлового будинку до 25.09.2021 р., а також зобов`язується зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих в житловому будинку осіб до 25.03.2021 р.

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 01.10.2020 р. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, вказує, що ОСОБА_2 мав право проживати в будинку, який їй належить на підставі договору купівлі - продажу, до 25.09.2021 р. і підтримувати його в належному стані, однак, комунальні платежі не сплачував, руйнував будинок шляхом зривання дерев`яних деталей оздоблення будинку та спалював їх у печі. А тому, позивачка понесла матеріальні збитки, які виразились у сплаті нею заборгованості за комунальні послуги та ремонті пошкодженого відповідачем будинку.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 22.01.2013 року по справі №3-72гс12, за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є одночасна наявність чотирьох умов: протиправна поведінка, дії або бездіяльність особи, негативний результат такої поведінки (збитки), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина особи.

Разом з тим, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача, причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, вину особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

В свою чергу, у відповідності до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що з вини відповідача було здійснено пошкодження будинку, матеріали справи не містять.

Більш того, стороною позивачки не надано суду доказів того, що відповідач фактично проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до 25.09.2021 р. та прозиває до цього часу, а наявна в матеріалах справи довідка про його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджує лише його реєстрації за вказаною адресою, а не фактичне його проживання.

В даному випадку, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, зважаючи на встановлені обставини справи, приходить до висновку, що позивачкою не доведено факту проживання відповідача в будинку позивачки і як наслідок вини відповідача в заподіянні шкоди її майну.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкодиза безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись до ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: