Справа № 750/9037/21
Провадження № 2/750/2097/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Маринченко О.А.,
секретар судового засідання Шилова Ж.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
12 серпня 2021 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути грошові кошти в сумі 8675 грн. 30 коп.
Обгрунтовано позов тим, що з 10 жовтня 2014 року до 15 липня 2015 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості як безробітний та отримував соціальні послуги та забезпечення відповідно до статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач у період перебування на обліку перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Банк «Київська Русь» з 01 листопада 2013 року до 31 жовтня 2014 року, проте при реєстрації в центрі зайнятості не повідомив про наявність вказаного укладеного договору. Оскільки на момент звернення 10 жовтня 2014 року до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідач належав до зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного і призначення допомоги по безробіттю, а тому нарахована і виплачена йому допомога по безробіттю за період з 17 жовтня 2014 року до 13 липня 2015 року в сумі 8675 грн. 30 коп. підлягає поверненню.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.
Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
06 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського міського центру зайнятості з метою пошуку постійної роботи (а.с. 7-8), а 10 жовтня 2014 року подав до Чернігівського міського центру зайнятості заяву, в якій просив зареєструвати його як безробітного та призначити виплату допомоги по безробіттю, при цьому зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 10).
Наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ141015 від 15 жовтня 2014 року надано ОСОБА_1 статус безробітного з 10 жовтня 2014 року (а.с. 9).
Також, наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ141017 від 17 жовтня 2014 року призначено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» (а.с. 9).
Наказом Чернігівського міського центру зайнятості від 14 липня 2015 року № НТ150714 відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю, а наказом № НТ150715 від 15 липня 2015 року - припинено її виплату з 15 липня 2015 року відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв`язку з поданням відповідачем письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості (а.с. 9 на звороті, 11).
Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що в період перебування відповідача на обліку як безробітного, він перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Банк «Київська Русь» з 01 листопада 2013 року до 31 жовтня 2014 року, про що складено акт № 220 від 25 лютого 2021 року (а.с. 12-13).
Так, з інформації наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України від 23 лютого 2021 року у відповідь на лист Чернігівського міського центру зайнятості від 10 лютого 2021 року № 08/673 вбачається, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігається вся актуальна інформація про застраховану особу ОСОБА_1 , яка сформована відповідно до наданої страхувальниками звітності. В таблиці 5 «Трудові відносини застрахованих осіб» Додатку 4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску страхувальником ПАТ «Банк «Київська Русь» відображено: за листопад 2013 року дата початку трудових відносин за договором ЦПХ 01 листопада 2013 року; за жовтень 2014 року дата кінця трудових відносин за договором ЦПХ 31 жовтня 2014 року (а.с. 15).
Про наявність укладеного цивільно-правового договору відповідач не повідомив при реєстрації в центрі зайнятості.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
Підпунктом 3 пункту 7 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що підставами для відмови у наданні статусу безробітного є: 1) відсутність на дату звернення до центру зайнятості документів, зазначених у пунктах 3 і 4 цього Порядку; 2) встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення роботодавця про працевлаштування особи; 3) подання заяви про надання статусу безробітного особою, яка не зазначена у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення»; 4) письмова відмова особи від пропозиції підходящої роботи; 5) невідвідування роботодавця та неподання в установлений строк без поважних причин особою письмової відповіді роботодавця про відмову у працевлаштуванні відповідно до виданого центром зайнятості направлення на працевлаштування; 6) неповернення особою коштів, отриманих за період попередньої реєстрації, що припинена на підставі абзаців дев`ятнадцятого - двадцять першого підпункту 1 пункту 37 цього Порядку.
Таким чином, оскільки відповідач перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Банк «Київська Русь» з 01 листопада 2013 року до 31 жовтня 2014 року, а тому на момент звернення до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного він належав до зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.
Відповідно до пункту 18 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Згідно із частинами другою, третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до довідки-розрахунку матеріального забезпечення № 06/940 від 02 березня 2021 року сума нарахованого відповідачу матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню становить 8675 грн. 30 коп., в тому числі: допомога по безробіттю за період з 17 жовтня 2014 року до 13 липня 2015 року (а.с. 17).
На підставі наказу Чернігівського міського центру зайнятості № 56 від 02 березня 2021 року «Про відшкодування коштів ОСОБА_1 », відповідачу направлено листа від 02 березня 2021 року № 05/955 щодо необхідності повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в сумі 8675 грн. 30 коп. (а.с. 23, 24), однак кошти відповідач у добровільному порядку не повернув.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 2, 10-13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (місцезнаходження: вул. Попудренка, 14, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи 21395273) грошові кошти в сумі 8675 грн. 30 коп. (вісім тисяч шістсот сімдесят п`ять грн. 30 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівського міського центру зайнятості 2270 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя