Справа № 597/552/21
Провадження № 2/597/104/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача 3 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької державної нотаріальної контори, Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на ім`я відповідача 3 ОСОБА_2 від 06.08.1996 року, яке зареєстроване в реєстрі за №64 та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

В обҐрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого прийняв його син рідний брат позивача, відповідач 3 по справі ОСОБА_2 на підставі заповіту, складеного спадкодавцем 06.08.1996 року. Позивач стверджує, що про існування вказаного заповіту йому не було відомо, брат відповідач 3 свідомо при оформленні спадкового майна не вказав про наявність інших спадкоємців після смерті батька, нотаріус також не виконала свого обов`язку, щодо встановлення кола спадкоємців, та їх повідомлення про факт відкриття спадщини, чим допустили недобросовісну поведінку, що на переконання позивача, є підставою для задоволення його позовних вимог, скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду 23.04.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачам надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Представник відповідача 1 Заліщицької державної нотаріальної контори 23.08.2021 року подала суду письмовий відзив на позовну заяву, яким позову не визнає, просить відмовити в його задоволенні повністю, з підстав того, що спадкодавець ОСОБА_3 склавши за життя заповіт на іншу особу, реалізував своє право на розпорядження належним йому майном, і таким чином позбавив позивача права на спадщину. Жодних вагомих доводів для задовлення позовних вимог позивач не наводить, поважних причин для поновлення йому строку для подання заяви про прийняття спадщини у позовній заяві не зазначено. Крім цього представник відповідача 1 у письмовій заяві від 23.08.2021 року покликається на необхідність застосування у даній справі положень позовної давності.

Представник відповідача 2 Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання не з`явився, однак надіслав письмове клопотання від 14.09.2021 року, яким просить слухати справу у його відсутності.

Відповідач 3 ОСОБА_2 відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судовому засіданні позову не визнав, просить відмовити в його задоволенні повністю. Також заявляє про пропуск позивачем строків позовної давності звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного:

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 16.05.2012 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкодавець ОСОБА_3 , як стверджує позивач та надає про це докази, за життя володів житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 .

Вищевказане стверджується рішенням №4 виконавчого комітету Товстенської селищної ради народних депутатів Заліщицького району Тернопільської області від 22.02.1980 року та свідоцтвом про право власності на будинковолодіння від 27.07.1999 року.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

06 серпня 1996 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів на випадок своєї смерті сину ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 від 19.12.1955 року його батьком значиться ОСОБА_3 .

Відповідач 3 ОСОБА_2 27.07.2001 року звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно положень ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

18.07.2001 року дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 відмовилася письмовою заявою Заліщицькій державній нотаріальній конторі від свого права на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті чоловіка, в користь сина ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 від 01.09.2020 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Заліщицькою державною нотаріальною конторою 10.08.2001 року видано ОСОБА_2 .

Як на підставу обҐрунтування свого позову позивач ОСОБА_1 , який відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 27.02.1952 року є сином ОСОБА_3 , покликається на те, що про існування складеного батьком на користь брата заповіту йому не було відомо, відповідач 3 свідомо при оформленні спадкового майна не вказав про наявність інших спадкоємців після смерті батька, нотаріус також не виконала свого обов`язку, щодо встановлення кола спадкоємців, та їх повідомлення про факт відкриття спадщини, чим допустили недобросовісну поведінку, що на переконання позивача, є підставою для задоволення його позовних вимог.

До даних тверджень позивача суд відноситься критично, з огляду на наступне:

Відповідно до положень ст.ст.1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства в аспекті спірних правовідносин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 визначивши заповітом від 06.08.1996 року спадкоємцем належного йому майна на випадок своєї смерті ОСОБА_2 та позбавивши таким чином права на спадкування ОСОБА_1 , діяв у спосіб визначений законодавством та в межах наданих йому даним законодавством прав та свобод, щодо вільного розпорядження належним на праві власності майном.

Тому, на переконання суду, в даній частині позовні вимоги позивача, щодо скасування свідоцтва про право на спадщину є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Доказів, які б дали підставу дійти протилежного висновку, позивачем суду в судовому засіданні не надано. Також таких доказів не містять позовні матеріали позивача ОСОБА_1 .

Також до задоволення не підлягають позовні вимоги щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи наступне:

Положеннями ст.1270 ч.1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

- у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

- ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

- тривала хвороба спадкоємців;

- велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

- складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

- перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних сил України;

- необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey) від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст.10 ч.4 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У відповідності до ст.129 ч.3 п.4 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що за умови позбавлення його батьком права на спадщину після його смерті заповітом від 06.08.1996 року в нього є поважні причини для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Що стосується заяв представника відповідача 1 та відповідача 3 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав пропуску ним строків позовної давності, суд вважає їх такими що не підлягають застосуванню у даних спірних правовіднносинах, тому не приймає їх до уваги.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і з підстав, зазначених позивачем та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому в задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по даній справі, суд враховує те, що позивачу ухвалою суду від 23.04.2021 року відстрочено до ухвалення судового рішення по даній справі сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1816 гривень, тому вважає необхідним стягнути з позивача ОСОБА_1 в дохід держави 1816 гривень судового збору на розрахунковий рахунок UA0019759 ГУК у Тернопільській області/22030101, код отримувача - 37977599, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст.ст.1216, 1217, 1233, 1234, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 211, 258, 259, 263-266, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Заліщицької державної нотаріальної контори, Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 в дохід держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень судового збору на розрахунковий рахунок UA0019759 ГУК у Тернопільській області/22030101, код отримувача - 37977599, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повне найменування сторін справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач 1 Заліщицька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ , юридична адреса: м.Заліщики вул.С.Бандери 46 Тернопільської області;

відповідач 2 - Товстенська селищна рада Чортківського району Тернопільської області, , юридична адреса: смт.Товсте вул.Українська 84 Чортківського району Тернопільської області;

відповідач 3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 12.10.2021 року.

Суддя

Степан ДУДЯК