Справа № 456/5099/21
Провадження № 6/456/89/2021
УХВАЛА

іменем України

12 жовтня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я.,

учасники справи:

заявник приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський Сергій Володимирович;

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС»;

боржниця ОСОБА_1 ;

вимоги подання про примусовий привід боржниці;

розглянувши зазначене подання приватного виконавця у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, -

в с т а н о в и в:

Описова частина із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський С.В. 05.10.2021 року через відділення поштового зв`язку звернувся в Стрийський міськрайонний суд Львівської області із поданням, в котрому просить постановити ухвалу про здійснення примусового приводу боржниці ОСОБА_1 до місця його професійної діяльності, в рамках у виконавчого провадження № 65123789. Виконання постановленої ухвали просить покласти на працівників органів внутрішніх справ.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського С.В. вмотивоване тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 65123789, з примусового виконання виконавчий напису № 2089 від 25.03.2021 року, котрий вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржницею за кредитним договором № 190801-011 від 01.08.2019 року, укладеним з ТзОВ «КАРДСЕРВІС», заборгованості за останнім у розмірі 20 488 грн. 56 коп., прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9 102 грн. 24 коп., прострочена заборгованість по договором № 190801-011 від 01.08.2019 року, сума заборгованості становить неоплаченим відсоткам користування кредитом 8 865 грн. 78 коп., строкова заборгованість за штрафами та пеня становить 2 520 грн. 54 коп., загалом заборгованість боржниці становить 21 488 грн. 56 коп.. 14.04.2021 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено боржниці для виконання та стягувачу для відома. Поряд з цим, 14.04.2021 року ним винесено постанову про арешт коштів боржника, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Разом з тим, 14.04.2021 року, ним же, винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. В цей же час, ним 28.05.2021 року був направлений виклик фізичної особи щодо необхідності явки боржниці на дату 04.06.2021 року, проте за вказаною датою боржниця не з`явилась та не надала жодних пояснень щодо своєї відсутності, що підтверджується актом приватного виконавця. 22.09.2021 р. для перевірки майнового стану боржниці, виконавцем здійснено виїзд за адресою місця реєстрації останньої, оскільки доступу до майна боржниці виконавцем не було надано, перевірити майновий стан не вдалося. На момент здійснення цього подання, рішення суду боржницею не виконано, майно боржниці, на котре можливо звернути стягнення в процесі примусового виконання, не виявлено.

Учасники справи про вирішення подання про примусовий привід боржниці у виконавчому провадженні не повідомлялись. Необхідності призначати судове засідання для вирішення зазначеного подання у суду не було, у зв`язку з чим суд вважав за можливе проводити його розгляд у письмовому провадженні без призначення судового засідання. При цьому суд врахував, що положеннями ч. 3 ст. 438 ЦПК України регламентовано розгляд подання виконавця лише у строк протягом десяти днів, а порядок розгляду такого подання не визначений.

Встановлені судом обставини справи, пов`язані із вирішенням подання про примусовий привід боржниці.

Встановлено, що під час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем було 28.05.2021 року був направлений виклик фізичної особи щодо необхідності явки боржника на дату 04.06.2021 року, проте за вказаною датою боржниця не з`явилась та не надала жодних пояснень щодо своєї відсутності.

В рамках виконавчого провадження № 65123789 приватним виконавцем 22.09.2021 року для перевірки майнового стану боржниці, здійснено виїзд за адресою місця реєстрації останньої, оскільки доступу до майна боржниці виконавцем не було надано, перевірити майновий стан не вдалося.

У наявних матеріалах містяться незасвідчена у встановленому порядку світлокопія конверту, котрий адресований боржниці та повернувся за закінченням строку зберігання відповідно до довідки АТ «Укрпошта» на ньому.

Закон та джерела права, якими керувався суд, постановляючи дану ухвалу, а також висновок суду за результатами вирішення подання про примусовий привід боржниці.

Згідно з пункту 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Таким чином, підставою для застосування приводу боржника є його неявка за викликом виконавця без поважних причин.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з пунктом 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, котрий полягає у затриманні і примусовому доставленні особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

В силу приписів ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз вищевказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавця та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Тобто, виконавець, звертаючись до суду з поданням про примусовий привід, повинен довести, що викликав боржника, а останній, будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця, не з`явився без поважних причин.

Так, згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Однак, надані при розгляді подання приватним виконавцем документи не підтверджують, що боржниця ОСОБА_1 була належно повідомленою про її виклик до приватного виконавця, а поштова кореспонденція, що повернулась з адреси боржниці за закінченням встановленого строку зберігання, й підтверджується відміткою оператора поштового зв`язку на конвертах, не є належним доказом повідомлення боржниці.

Слід також звернути увагу, що одним із принципів у цивільному судочинстві є принцип пропорційності (ст. 13 ЦПК України). Дотримання засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, крім іншого, передбачено й пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, привід боржника без наявності доказів його завчасного повідомлення про виклики та ухилення від явки без поважних причин, не може вважатися необхідним, слугувати меті стягнення боргу та порушує принцип співмірності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що приватним виконавцем не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин для застосування примусового приводу до ОСОБА_1 , суд приходить висновку про передчасність подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського С.В. про примусовий привід боржниці, а, відтак, в його задоволенні слід відмовити

Керуючись ст. ст. 13, 247, 258, 260-261, 353-354, 438 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича про примусовий привід боржниці ОСОБА_1 , - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою суду законної сили та її оскарження.

Ухвала суду, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення та підписання ухвали суду: 12 жовтня 2021 року.

Суддя В.Я. Микитин