Справа № 489/5319/21
Номер провадження 2/489/2410/21
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку

встановив

У серпні 2021 року позивач звернулася до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 16.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця з дня подання позову до суду, тобто з 16.08.2021 і до досягнення дитиною 3-річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільна дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою 3-х років. Також, у позивача є дитина від першого шлюбу, яка проживає разом з нею.

Ухвалою від 17.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, суддя встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 21 вересня 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис за № 559.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Згідно відомостей з довідки про доходи позивача, ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, і отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860.00 грн. на місяць, що не достатньо для повноцінного утримання дитини, та власного існування.

Батько дитини - ОСОБА_2 , є працездатною особою, тому, він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та матері дитини, але ухиляється від участі в вихованні та матеріальному утриманні родини, чим порушує права як дитини, так і позивача на достатній рівень життя та благополуччя.

Таким чином, оскільки відсутня добровільна грошова допомога малолітній дитині та позивачу від відповідача, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, на утримання дитини в тому розмірі, який просить позивач, тобто в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 16.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця з дня подання позову до суду, тобто з 16.08.2021 і до досягнення дитиною 3-річного віку .

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно зі статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подання позовної заяви до суду є 16.08.2021.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 908,00 грн., які підлягали до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та в розмірі 908,00 грн., які підлягали до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 265, 268, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суддя

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 16.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16.08.2021 та до досягнення дитиною 3- річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення підписано 13.10.2021.

Суддя В. В. Кокорєв