УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Запорізької обласної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 накладений постановою прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, б/н, від 25.08.2005 року та припинити обтяження квартири АДРЕСА_1 в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 2332239 від 29.08.2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Дійсно, якщо на майно особи накладено арешт, і воно належить їй на праві власності, то така особа може звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року судам надано роз`яснення.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При цьому, відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки тут не оскаржуються дії або бездіяльність державного виконавця, а вирішується питання саме про зняття арешту з квартири.

Позивачем в даному випадку виступає особа, яка є власником квартири, відповідачем орган, який проводив розслідування кримінальної справи в межах, якої був накладений арешт на вказану квартиру, третьою особою співвласник зазначеної квартири. Так як в процесі розгляду справи буде вирішуватись питання про зняття арешту, то потрібно залучити до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган, котрий виконує рішення суду.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України і не враховує наведені вище роз`яснення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також статті 177 ЦПК України.

Отже, позивачу, з огляду на наведене, необхідно визначити належний склад учасників справи, оскільки згідно процесуального закону дана категорія справ може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що не передбачає підготовчого провадження, в ході якого з участю позивача суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, третіх осіб

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І.Рибалко