Провадження 2/127/1892/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою від 19.11.1998 року за реєстр. № 2-4798.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сорочинською І.Г. 12.11.2013 року за реєстр. № 1503.

05.04.2021 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Смірнової А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, постановою від 05.04.2021 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 : право власності на 1/2частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 17 кв.м.; право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шкрабалюк Ю.В. позов підтримала відповідно до обставин, що викладені в позовній заяві. Пояснила, що ОСОБА_2 залишив заповіт на користь ОСОБА_1 , яка після його смерті звернулась за оформленням спадщини. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Інших спадкоємців немає і спору з приводу спадкового майна немає. Просила задоволити позов, оскільки нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні представник Вінницької міської ради Мельник С.С. з приводу вирішення спору покладався на думку суду.

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 30.04.2021 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/10749/21 (а.с. 11) за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року витребувані докази копії спадкових справ (а.с. 33).

04.08.2021 року було закрито підготовче провадження (а.с. 111).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , матеріали інвентаризаційної справи на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , копії спадкових справ, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

На підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом від 19.11.1998 року ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 37, 8 кв.м. (а.с. 7).

На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2013 року № 127/18952/13-ц за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружини ОСОБА_3 , визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Дане рішення набуло чинності на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 04.02.2014 року. Право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано 01.12.2017 року. Станом на 29.09.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частку квартири. Інша Ѕ частка зареєстрована за ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2014 року № 127/18952/13-ц скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2013 року № 127/18952/13-ц знято арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сорочинською І.Г. 12.11.2013 року за реєстр. № 1503.

05.04.2021 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Смірнової А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, постановою від 05.04.2021 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтв з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 4).

Згідно матеріалів спадкової справи інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, немає.

Між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України.

Статтями 15,16 ЦКУкраїни визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п. 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину шляхом звернення в установлений строк до нотаріуса, інших спадкоємців, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_2 , є перешкодою для оформлення спадкових прав нотаріусом.

Належність спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності будинку АДРЕСА_2 підтверджена копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.1998 року, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, зареєстрованого в БТІ 24.11.1998 року, № 9427.

Належність спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 підтверджена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2013 року у справі № 127/18952/13-ц, що набрало законної сили 04.02.2014 року, і міститься в матеріалах цивільної справи № 127/18952/13-ц. Право власності на Ѕ частку квартири зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.12.2017 року, номер запису 23702652.

Враховуючи наведені обставини і норми закону суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і за ОСОБА_1 слід визнати право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 17 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

За клопотанням позивача, судові витрати слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 17 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , громадянка Російської Федерації

- відповідач Вінницька міська рада, , м. Вінниця, вул. Соборна, 59

Повне судове рішення складене 08 жовтня 2021 року.

Суддя: