Провадження №2/523/5100/21
У Х В А Л А

"29" вересня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заявою та додані документи Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, адреса для листування: м. Одеса, вул. Романа Кармена,буд. 21-а) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовної заяви зазначивши, що між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.10.2006 року, за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі: 95 000 доларів США. В забезпечення виконання грошового зобов`язання між Банком та позичальником було укладено Іпотечний договір, яким в іпотеку прийнято нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , належну ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що ринкова вартість предмета іпотеки, нерухомого майна становить: 583 275 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2011 року (справа № 2-942/11) позов Банку про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості по договору кредиту задоволено, стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі: 1 011 565 грн. 06 коп.

В подальшому Суворовським районним судом м. Одеси 18.06.2013 року (справа № 523/5481/13-ц) було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до АТ «УКРСИББАНК» було задоволено та визнано недійсними Договір про надання споживчого кредиту № 00 від 12.10.2006 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.10.2006 року та Іпотечний договір від 12.10.2006 року, скасовано заборону відчуження та запис про іпотеку квартири.

За заявою АТ «УкрСиббанк» 30.03.2017 року заочне рішення по справі № 523/5481/13-ц скасовано, та 07.09.2017 року за результатами розгляду справи, позов ОСОБА_3 до АТ «УКРСИББАНК» залишено без розгляду.

В період дії рішення суду про визнання договорів не дійсними та скасування іпотеки, ОСОБА_3 , здійснив відчуження іпотечного майна, а відтак наразі квартира належить відповідачу у справі ОСОБА_1 . За кредитним договором заборгованість залишились непогашеною. На підставі викладеного представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 , встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Після надходження та реєстрації зазначеної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. ст. 14, 33 ЦПК України.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 6 та 7 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Судом 28.09.2021р. отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Разом з цим, під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не надано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Згідно з вимогами ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі: - 2270 гривень.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким, чином, суд зазначає наступне, зміст вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, а тому носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Вищевказане підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року № 907/9/17 де вказано, що за подачу позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки слід сплачувати судовий збір, як за майнову вимогу, в незалежності від того чи є судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою в 2021 році складає: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, позивачем у позові зазначено ціну позову, яка становить: 1 011 565 грн. 06 коп., та визначено розмір судового збору у сумі: 15 173, 48 грн., з розрахунку 1,5 % ціни позову.

Однак, позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження визначеного та сплаченого судового збору, при цьому в переліку додатків до позовної заяви, представник позивача зазначив про надання суду платіжного доручення про оплату суми судового збору.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку щодо позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому на виконання вимог ст. 177 ЦПК України позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі: 15 173 грн. 48 коп., за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua), або докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду, а саме:

- надати платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 15 173 грн. 48 коп., або докази на підтвердження підстав звільнення сплати судового збору.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: