Справа № 243/8005/21
Провадження № 2/243/2369/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . В червні 2021 року їй стало відомо про те, що в реєстраційних документах ЦНАП за адресою вищезазначеної квартири значиться зареєстрованою колишній власник даної квартири ОСОБА_2 . Зазначила, що після відчуження даного житла ОСОБА_2 у 1996 році, змінилось, ще три власника даного житла.
Відповідачка не знайома позивачу. З квітня 1996 року ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі за своєю волею у зв`язку з тим, що здійснила відчуження даного житла та вибула на постійне місце проживання. Зі слів сусідів відповідачка на теперішній час проживає у м. Горлівка Донецької області за адресою: АДРЕСА_2 . В 1996 році відповідачка вивезла із даної квартири усе своє майно і з квітня 1996 року більше ніколи на з`являлась у даній квартирі, не проживає в ній без поважних причин.
Також позивачка зазначає, що ніколи не чинила відповідачці яких-небудь перепон у проживанні у даному житлі. Більш того про існування даної особи їй стало відомо лише у червні 2021 року.
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 24 травня 2002 року, посвідченого 24 травня 2002 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., позивачу належить квартира АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права № 266330390 від 19.07.2021 року.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні.
Відповідач в даній квартирі не проживає з 1996 року, , особистих речей не має, що підтверджується Актом № 151 від 13.07.2021 року складеним керівником Комітету мікрорайонну «Центр-2» Карпенко О.Ю. у присутності сусідів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідачка ОСОБА_2 не проживає в квартирі без поважних причин з 1996 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 12.10.2021.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області