Провадження № 2/686/4657/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Хмельницький Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною

встановив:

14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона має сина - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім`єю в шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У грудні 2016 року під час перебування ОСОБА_2 у своєї матері, між ними виникла сварка, в результаті якої, мати вигнала з дому ОСОБА_2 разом із двомісячним сином ОСОБА_6 , викинувши усі її речі. Після цього, ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_5 поїхали до м. Хмельницький та забрали ОСОБА_2 разом із двомісячним сином ОСОБА_6 додому за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, до квітня 2021 року ОСОБА_2 , син позивачки ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6 проживали у позивачки вдома за вищевказаною адресою. ОСОБА_6 відвідував дитячий садочок «Дзвіночок» в с. Дмитрівка, був зареєстрований у амбулаторії в с. Дмитрівка.

За період спільного проживання, у позивачки з її онуком ОСОБА_6 склалися досить лагідні та стійкі взаємовідносини, що ґрунтувалися на любові. Вона особисто приймала участь у вихованні онука, разом вони проводили майже весь час. За цей період часу, ані мати, ані бабуся ОСОБА_2 не приїздили в гості, щоб провідати відповідачку та внука ОСОБА_6 , жодним чином не цікавилися їх життям.

12.04.2021 року ОСОБА_2 повідомивши, що йде на прогулянку, а онуку ОСОБА_6 сказала, що йде в парк, шляхом обману та зловживання довірою, виїхали у невідомому напрямку. З приводу зникнення відповідачки разом з дитиною, позивачка зверталась до поліції, яка провела перевірку, за результатами якої надійшла відповідь № 800 від 21.04.2021 року.

Згодом, ОСОБА_2 вийшла на зв`язок із ОСОБА_5 та без будь-яких пояснень, повідомила, що ані позивачка, ані її родина більше не побачить її онука.

Усі спроби ОСОБА_1 побачитися із онуком ігноруються відповідачкою, остання не дає жодної можливості поспілкуватися та побачитися з ОСОБА_6 , тобто чинить позивачці перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні онука.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд визначити їй способи участі у вихованні та спілкуванні із внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного другого тижня місяця вдома у баби ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без супроводу матері ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідачки фактично понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заперечили проти задоволення позову, вказавши, що спосіб спілкування з дитиною, запропонований позивачкою, є несприйнятливий з урахуванням місця проживання дитини та його віку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 28 липня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та відповідно рідною бабусею малолітнього ОСОБА_7 .

Від народження ОСОБА_8 проживав (без реєстрації) разом з батьками та бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області № 182 від 30.04.2021 року та копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.04.2021 року.

З 17.11.2016 року малолітній ОСОБА_8 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою з 2001 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № П-03-19355 від 27.04.2021 року.

В квітні 2021 року відповідачка ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 виїхали з с. Дмитрівка на постійне проживання до м. Хмельницький за аресою їх реєстрації, що підтверджується актом про підтвердження місця проживання фізичної особи № 101 від 12.07.2021 року, та не заперечується сторонами.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною восьмою статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України, спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу .

Виходячи з положень статті 159 СК України, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі Крускіч проти Хорватії від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ Богоносови проти Росії від 05 березня 2019 року).

В ході судового розгляду справи встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час існують неприязні відносини. Такі відновини, зокрема, мають наслідком перешкоджання з боку відповідачки у спілкуванні ОСОБА_1 з її онуком - малолітнім ОСОБА_4 . Вказане підтверджується як поясненнями позивача так і відповідачки. Про наявність перешкод у спілкуванні бабусі з онуком свідчить також її звернення з метою врегулювання даного спору до служби у справах дітей Хмельницької міської ради, яка рекомендувала звернутися до суду, а також, тривалий розгляд справи судом, де сторони не можуть вирішити спір мирним шляхом.

Доводи відповідачки про те, що вона не дає можливості спілкуватись позивачці з онуком у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 погрожувала відібрати у неї сина, не знайшля свого підтвердження під час судового розгляду, а тому, не можуть бути підставою для обмеження дитини у спілкуванні з його бабусею.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність між сторонами спірних правовідносин, які полягають у перешкоджанні з боку ОСОБА_2 у спілкуванні та побаченях ОСОБА_1 з її онуком ОСОБА_6 , а також, про достатність підстав для усунення вказаних перешкод.

Що стосується порядку участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з її онуком, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) вказано, що: системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 635/2771/17 (провадження № 61-40050св18) вказано, що: на рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Представник служби у справах дітей Хмельницької міської ради подав до суду заяву, в якій зазначив, що баба з дідом мають право спілкуватися з онуком та брати участь у його вихованні. У зв`язку з чип, просив суд ухвалити рішення, керуючись інтересами дитини.

Щодо стану здоров`я малолітнього ОСОБА_7 , суду під час розгляду справи не надано доказів наявності й нього хвороб, у зв`язку з наявністю яких він потребував би особливого підходу до лікування та виховання. Разом з цим, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт того, що позивач може негативно впливати на свого внука, на його емоційний стан, на безпечне та спокійне середовище дитини.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право баби ОСОБА_1 на спілкування із малолітнім внуком, чи обставин, які б свідчили що їх спілкування перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало її побачення з дитиною у присутності матері, судом не встановлено, відповідачкою не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Суд також враховує, що від народження ОСОБА_8 та протягом тривалого часу (більше 4 років) з батьками проживали разом з ОСОБА_1 в с. Дмитрівка. Позивач допомагала батькам у догляді за дитиною, постійно спілкувалась з онуком, знає про особливості його здоров`я та розвитку, існував достатньо тісний зв`язок між ними.

Будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що систематичні побачення внука з бабою зашкодять здоров`ю дитини або її інтересам відповідачка суду не надала.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визначити дні побачення дитини з бабою ОСОБА_1 .

Водночас, вимога позивача про встановлення побачень з онуком кожного другого тижня місяця в с. Дмитрівка за місцем проживання позивачки без супроводу матері, позбавить можливості матір проводити час та брати участь у вихованні малолітнього сина, що, враховуючи вік ОСОБА_6 , свідчить про недотримання прав дитини.

На переконання суду, необхідним і достатнім буде забезпечення права бабусі на побачення з онуком один раз на тиждень, кожну другу та четверту суботу щомісяця в присутності матері ОСОБА_2 , в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_8 ,

Враховуючи вік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому майже 5 років, й необхідність дотримання режиму дня, суд вважає за необхідне встановити тривалість таких побачень - з з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. з урахуванням режиму дня малолітнього внука.

Крім того, суд вважає за можливе дозволити позивачу необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та внуком. Таке спілкування негативно не вплине на здоров`я дитини та сприятиме зміцненню зв`язків між бабою та внуком.

Суд також зазначає, що налагодження спілкування внука з бабою певною мірою залежить та має забезпечуватись відповідачем, яка є найбільш близькою людиною у житті дитини та має для сина значний авторитет.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії, ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії , ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі М. С. проти України (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі Мамчур проти України (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Врахувавши усталену практику ЄСПЛ, враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, положення статей 159, 257 СК України, суд дійшов висновку, що інтересам дитини буде відповідати спілкування зі своєю бабусею у порядку, визначеному вище.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 362 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Встановити такі способи участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 )у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ):

?другу та четверту суботу щомісяця з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2 , в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_8 , з урахуванням режиму дня малолітнього внука;

?необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та онуком, з урахуванням бажання дитини.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) не чинити перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1 362 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12 жовтня 2021 року.

Суддя: О.М. Палінчак