справа №619/3006/21
провадження №2/619/1152/21
Рішення

іменем України

11 жовтня 2021 року

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Мєщан І. О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З 23 травня 1987 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час спільного подружнього життя сторони за договором купівлі-продажу від 01 серпня 1990 року за спільні кошти придбали для проживання їхньої сім`ї житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі-продажу від 01серпня 1990 року за згодою позивача було оформлено на відповідача.

Після придбання житла, сторони добудували його, побудували необхідні надвірні споруди та вели спільне підсобне господарство.

У 1992 році, у зв`язку з народженням доньки, позивач пішла у відпустку по догляду за дитиною та продовжила вести підсобне господарство. Коли дитина підросла, позивач також почала заробляти кошти реалізовуючи м`ясо на ринку.

У 1994 році сторони придбали перший автомобіль. З 1995 року, позивач виховувала вже двох доньок та продовжувала вести підсобне господарство і допомагати чоловіку. Коли діти підросли, позивач почала займатися продажем м`яса на ринку. З 2000 року сторони почали купувати крупну рогату худобу за якою доглядала переважно позивач.

Для того, щоб придбати новий автомобіль, сторони збільшили господарство і у 2008 році сторонами було придбано автомобіль «ВАЗ 2109».

Отримані кошти від продажу продуктів підсобного господарства, відповідач залишив собі та відкладав на депозитні рахунки у банках.

У 2018 році між сторонами почалися непорозуміння через матеріальний стан та на підставі чого, виникали сварки.

Відповідач продав спільних сторін трьох корів, двох телят та двох телиць, а на отримані грошові кошти у 2019 році придбав новий автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який останній зареєстрував на своє ім`я.

З 2018 року всі витрати по утриманню домоволодіння лягли на позивача: несла витрати по сплаті за спожиті комунальні послуги, придбання продуктів харчування, а відповідач відкладав грошові кошти на власні депозитні рахунки.

З березня 2021 року сторони перестали вести спільне господарство та бюджет, втратили взаєморозуміння, у зв`язку з чим, 14 травня 2021 позивач по даній справі звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07.06.2021 шлюб між сторонами розірвано.

Все спільно набуте за час шлюбу нерухоме майно та автомобіль, зареєстровано за відповідачем.

Оскільки нерухоме та рухоме майно набувалося для родини та в період шлюбу, то вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя.

Позивач просить визнати житловий будинок, загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 рік, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , спільним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позбавивши його права власності на цілу частку; визнати, що ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільному майні - автомобілі марки «Renault Scenic», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 рік, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становлять по Ѕ частині за кожним; Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 10 800 (десять тисяч вісімсот) гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві змінила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а за відповідачем право власності на автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти поділу сумісного майна, а саме: визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а за ним право власності на автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та погодився з оцінкою транспортного засобу «Renault Scenic», - 135 000 грн. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами таза його відсутність, що суд вважає за можливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази в справі, приходить до наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 таОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 23 травня 1987 року у Вільшанській селищній раді Дергачівського району Харківської області за актовим записом №25.

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період шлюбу 01 серпня 1990 рокусторони придбали на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого заступником голови Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Зуб В.П. 01.08.1990, реєстровий №189 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1444 м2, жила площа 32,60 м2, до будинку прилягають будівля: сарай Б, льох В, огорожа № 1-2, гараж Г, сарай Д, сарай З, літня кухня Е, вбиральня Ж.

Згідно з договором купівлі-продажу від 01.08.1990 зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудамибув придбаний за 6000 крб. На придбання будинку були витрачені сумісні кошти родини.

Право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами зареєстровано за ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки виданої директором ТОВ «АРХЕКСПЕРТУС» ОСОБА_7 від 17.06.2021 вих. 210617/1 орієнтовна середня ринкова ціна житлового будинку загальною площею 85, 5 м2 , розташованого в АДРЕСА_1 , станом на середину червня 2021 року, згідно даних інтернет-сайтів: olx.ua, lun.ua, dom.ria.com, може складати: 200 000 грн. Ціна є довідковою, передбачається те, що об`єкт нерухомості, знаходиться в задовільному стані, але потребує проведення деякого ремонту, має всі необхідні, відповідно до використання об`єкту нерухомості, комунікації. Зазначена ціна підлягає коригуванню залежно від стану об`єкту нерухомості, матеріалу стін та перекриттів, оздоблення та інше. Сторони погодились, що ціна зазначеного вище будинку 200 000 грн.

У 2019 році відповідач ОСОБА_2 за спільні кошти сторін придбав новий автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 14.09.2019 року зареєстровано за ОСОБА_2 . Сторони погодились, що вартість зазначеного транспортного засобу на момент розгляду справи - 135. 000 грн.

Згідно повідомлення начальника КП «Центр нерухомості №1» Сльота Н.П. вих. № 255 від 27.04.2021, житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_8 , заступником голови Вільшанської селищної ради від 01.08.1990, р№189. Згідно обстеження від 16.04.2021 встановлено: загальна площа, вказаного будинку складає 85. 5 м2, житлова 32.6 м2. Сарай літ. «Б», гараж літ. «З», сарай літ «И» побудовані без надання дозвільних документів. Прибудова літ. «А1-1», тамбур літ. «а» - не є самовільними, згідно наказу № 404 від 09.08.2012, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства-будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самовільними. Літній душ літ. «Л», вбиральня літ. «М» - не є самовільними, згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 № 127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186. Ганок літ. «а1» , огорожа № 1, 3, 4, колонка літ. «К» - споруди не є самовільними згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 № 127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186.

З березня 2021 року сторони перестали вести спільне господарство та бюджет.

14 травня 2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1987 року по 07 червня 2021 року, за цей період сторонами велось спільне господарство, виховувались діти, будувалось спільне домоволодіння та було набуде вищезазначене нерухоме та рухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За загальним правилом застосування презумпції визначеної ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією висловленою в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні даних норм права.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У пунктах 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України .

При цьому суд враховує правові позиції Верховного Суду з аналогічних спорів, в яких Верховний Суд роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що сторони добровільно вирішили питання про поділ спільного майна, суд дійшов висновку: визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , а за ОСОБА_2 визнати право власності на автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71, 112 СК України, ст.ст. 76-82, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : житловий будинок, загальною площею 85. 5 м2, житлова 32.6 м2 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 85. 5 м2, житлова 32.6 м2 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Renault Scenic», номер шасі (туроза, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

.

Суддя Н. Ю. Кононихіна