Справа № 266/6686/19
Провадженя№ 2/266/98/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Курбанової Н.М.,
за участю секретарів - Макогон С.Б.,
представника позивача Кучерявих С.В.,
відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності, погодився сплатити заборгованість лише за останні три роки. Пояснив, що він є власником вказаної квартири. В спірній квартирі зареєстровані: він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Якийсь спір з ККП «Маріупольтепломережа» в нього був, щось з нього стягували, однак конкретно він не пам`ятає. З 01.10.2017р. він вважає що потрібно застосовувати строк позовної давності, вірогідно з даного часу вони не платили ККП «Маріупольтепломережа».
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Відповідно до ухвали суду від 27.11.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження.
17.12.2019р. винесено заочно рішення по справі.
20.01.2020р. та 21.01.2020р. відповідачами подані заяви про перегляд заочного рішення по справі.
03.02.2020р. по справі винесено ухвалу, якою скасовано заочне рішення, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
02.10.2020р. представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог.
05.10.2020р. по справі винесено ухвалу, якою залучено до участі у справі ОСОБА_4
23.11.2020р. по справі винесено ухвалу, якою задоволено клопотання про витребування доказів.
04.12.2020р. представником позивача подано до суду доповнення.
25.01.2021р. представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог.
21.05.2021р. відповідачем ОСОБА_5 до суду надано клопотання про застосування строку позовної давності.
30.06.2021р. представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що держава надає пільгу в розмірі 50% на послуги з центрального опалення тільки на31,5 квадратних метра опалювальної площі, решту 14,8 квадратних метра, споживач повинен оплачувати в повному обсязі. Опалювальна площа квартири, яка належить відповідачу, (житмасив АДРЕСА_2 ), складає 46,3 квадратних метра. Постачання гарячої води: 1,6 куб. метра- держава надає пільгу у розмірі 50%, решту споживач повинен оплачувати в повному обсязі, а саме: 3,06(норма)-1,6(пільга)=1,46 куб.м; 2*3,06+1,46= 7,58 куб.м(норма витрат гарячої води на місяць).
Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
До комунальних послуг, згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води.
Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги.
За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань приладів обліку води і теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу.
Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР від 05.12.2019, ОСОБА_2 , зареєстрована з 17.07.2007р. по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/3342/2012 від 25.05.2012р., скасовано судовий наказ Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.04.2012р., яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість з оплати теплової енергії за період з 01.02.2010р. по 01.03.2012р. в сумі 6561,56грн., інфляційні витрати 741,08грн. та судовий збір.
Згідно з повідомленням про призначення субсидії від 20.01.2017р., ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 призначено субсидію з грудня 2016р. по квітень 2017р., в тому числі ККП «Маріупольтепломережа» за опалення 1439,65грн. та за гаряче водопостачання 353,62грн. (а.с. 142).
Також відповідачами до суду надані квитанції про сплату ККП «Маріупольтепломережа» за отримані послуги у 2012р.-2013р., за січень-лютий 2014р., за період за який в даній справі спір відсутній (а.с. 144-153).
Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачі мають перед позивачем зобов`язання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки відповідачами отримувалися надані позивачем послуги, та між сторонами існували фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, п. 18 яких передбачений обов`язок споживача сплатити надані йому послуги в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідачами заявлено про застосування строку позовної давності.
Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.
Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Спеціальна позовна давність установлюється законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч.2 ст.258 ЦК України.
Частиною 3 статті 267 ЦК України визначено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.
Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.
Таким чином початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Інфляційні втрати та три відсотки річних за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею).
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України). При цьому слід враховувати, що переривання строку позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився.
З наданої позивачем роздруківки особового рахунку № НОМЕР_2 (а.с. 130) та реєстру оплат за послуги за особовим рахунком № НОМЕР_2 (а.с. 119) вбачається, що відповідачами у серпні 2016р. було здійснено останні платежі за послуги теплопостачання, а позивач звернувся до суду із позовом 11.11.2019р., тобто в даному випадку ККП «Маріупольтепломережа» пропущений строк подання позовної давності в три роки.
У зв`язку з пропуском позивачем подачі до суду позовної заяви, в частині стягнення заборгованості за період з 01.05.2014 року до 11.11.2016 року, то суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги у цій частині, у зв`язку з пропуском такого строку.
Доказів на спростовування наявності зазначеної заборгованості за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року відповідачами не надано, а судом не аналізуються надані відповідачами докази на отримання пільг у 2014-2015р.р., т.я. заборгованість за вказаний період є поза межами строку позовної давності.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо позовних вимог в частині стягнення суми 3% річних за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року у розмірі 2421,99гривень, а також інфляційних витрат за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року в сумі 1894,48 гривень, суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (а.с. 131-132).
Посилання відповідачів на те, що 3 % річних та інфляційні витрати нараховані за час перебування позовної заяви на розгляді в суді безпідставно, не з їх вини, а з вини позивача суд до уваги не бере, оскільки основний спір, до уточнення позовної заяви мав період заборгованості по 01.11.2019р., тому відповідачі не позбавлені обов`язку своєчасно сплачувати чергові поточні платежі за користування послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Крім того, суд не бере до уваги необґрунтоване посилання відповідачів на наявність заборгованості у Пенсійного фонду України перед ОСОБА_1 (а.с. 179), у зв`язку з чим пеня споживачу не нараховується, оскільки позивачем не було нараховано пеню, а тільки 3 % річних та інфляційні витрати.
Крім того, посилання відповідачів на те, що згідно зі ст. 258 ЦК України може застосовуватися спеціальна позовна давність, з моменту надання субсидії, суд до уваги не бере, оскільки вона не ґрунтується на законі, оскільки ст. 258 ЦК України передбачено. що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені); про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу); у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу); у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу); про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу); про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» 3% річних у розмірі 2421 (дві тисячі чотириста двадцять одна) грн. 99коп., інфляційні витрати у розмірі 1894 (одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири) грн. 48коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1387,35грн., по 462 (чотириста шістдесят дві) гривень 45 копійок з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 17.09.2021 року.

Суддя Курбанова Н.М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» на р/р НОМЕР_3 в АТ "ПУМБ", МФО 334851, (для стягнення заборгованості за користування тепловою енергією)

Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» на р/р НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЕДРПОУ 33760279, (для стягнення 3% річних, інфляційних витрат та витрат за сплату судового збору)

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 АДРЕСА_4