РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Горобець Н. М.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 березня 1996 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 19.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 09.03.1996 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося через різні погляди на сімейне, повсякденне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Її звернення до суду з даним позовом було попередньо обумовлене з відповідачем, який дав свою згоду на розірвання шлюбу, тобто звернення до суду з даним позовом є їхнім спільним бажанням.

За рахунок вказаних обставин почуття між ними втрачені, а тому єдиним виходом з ситуації є розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені з 2017 року.

Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний момент відсутній.

Малолітня дочка залишається проживати після розлучення разом з нею, оскільки це буде відповідати її інтересам та засадам міжнародного права.

Після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне просила не змінювати.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.09.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 07.10.2021.

07.10.2021 сторони на судовий розгляд не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнав, проти позову та обставин, якими він обґрунтовується, не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Даними свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 , свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , паспортів Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.03.1996, мають повнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5-11, 13-16).

З довідки Слобожанського ліцею № 1 Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 34 від 24.06.2021 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 5-Б класі Слобожанського ліцею № 1 (а. с. 12).

З довідки Відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 55 від 06.09.2021 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з реєстрації 16.07.2021 (а. с. 12).

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися.

За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Спору про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами у цій справі немає.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить задовольнити вимогу позивача про повернення позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 09 березня 1996 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 19, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України в Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією № 53 від 09.08.2021 АТ "Ощадбанк".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 07.10.2021.

Головуючий: В. В. Овдієнко