Дата документу 13.10.2021 Справа № 554/874/21
Справа №554/874/2021
Провадження №2/554/1237/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі Пащенко Д.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за моральну шкоду ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за моральну шкоду. В якій прохала : стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати за період з 02.05.2019 по 31.07.2020 в розмірі 102 000 грн.; стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати при звільненні за період з 31.07.2020 по 31.01.2021 в розмірі 36 000 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. (а.с.1-3).

08.02.2021 ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» про стягнення заборгованості по заробітній платі залишено без руху. ОСОБА_1 повинна усунути недоліки позовної заяви протягом не більше 10 днів з дня вручення копії ухвали (а.с.33).

02.03.2021 до суду надійшла позовна заява після усунення недоліків. В якій прохала : прийняти позовну заяву до розгляду. Стягнути з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» на її, ОСОБА_1 , користь борг за невиплачену заробітну плату в сумі 90 000 грн. 00 коп. Стягнути з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» на її, ОСОБА_1 , користь компенсацію за невикористану відпустку за період з 02.05.2019 по 31.07.2020 кількістю 30 календарні дні в сумі 8370 грн. 00 коп. Стягнути з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» на її, ОСОБА_1 , користь середній заробіток за період затримку розрахунку при звільненні за період з 31.07.2020 по 31.01.2021, без врахування податків та зборів, у розмірі 34 875 грн. 00 коп. Стягнути з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» на її, ОСОБА_1 , користь компенсацію зазавданої мені моральної шкоди, яку я оцінюю у 20 000 грн. 00 коп. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» на її, ОСОБА_1 , користь заборгованість по заробітній платі за один місяць в сумі 6000 грн. Зазначили, що ОСОБА_1 , з 02.05.2019 на підставі наказу № 6 від 02.05.2019, обіймала посаду експерта з регіонального розвитку Агенції Регіонального Розвитку Полтавської області. 15.01.2021 змінено назву на Агенція Регіонального Розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» згідно розпорядження КМУ від 21.10.2020 р. № 1300-р. За наказом № 11 від 31.07.2020 ОСОБА_1 було звільнено з посади за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Фактична виплата заробітної плати не здійснювалась з моменту призначення на посаду (02.05.2019) до звільнення (31.07.2020). При звільненні відповідач не провів з ОСОБА_1 повного розрахунку. Згідно довідки АРР Полтавської області за №12/1 від 12.12.2019, ОСОБА_1 : за період з червня 2019 року по листопад 2019 року - посадовий оклад становив 6 000 грн. щомісячно. Більше року, а саме 15 місяців, ОСОБА_1 не отримувала належних коштів за виконану роботу. Розмір невиплаченої заробітної плати станом на 31.07.2020 складає .(6000 грн *15 місяців = 90000 грн.) 90 000 грн. Крім того, не було проведено виплати компенсації за невикористану відпустку. Кількість днів невикористаної ОСОБА_1 щорічної відпустки складає, за період часу з 02.05.2019 по 02.05.2020 24 календарних дні, за період часу з 02.05.2020 по 31.07.2020 6 календарних дні, загалом - 30 днів. Враховуючи заробітну плату за червень 2020 року 6000 грн., липень 2020 року 6000 грн. (без врахування податку здоходів фізичних осіб та обов`язкових утримань) визначається середньоденний заробіток шляхом ділення заробітної плати за останніх два місяця на кількість робочих днів у відповідних місяцях : (6000 грн. 00 коп. + 6000 грн. 00 коп.) : 43 робочих дні = 279 грн. 00 коп. Р озмір компенсації за невикористану щорічну відпустку складає 279 грн. 00 коп. * 30 днів = 8370 грн. 00 коп. Відповідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 N 13 «Про практику застосування судам законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Станом на 31.01.2021 кількість днів вимушеного прогулу складає : серпень 2020 року - 20 робочих днів; вересень 2020 року - 22 робочих дні; жовтень 2020 року 21 робочий день; листопад 2020 року 21 робочий день; грудень 2020 року - 22 робочих дні; січень 2021 року до 31.01.2021 включно - 19 робочих днів; відповідно всього : 125 робочих днів х 279 грн. 00 коп. = 34 875 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) 00 коп. Заробітну плату ОСОБА_1 не отримувала протягом 15 місяців. Саме через затримку з виплати ОСОБА_1 була змушена звільнитися. Завдана моральна шкода обумовлюється моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням моїх прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед посадових осіб міністерств та відповідних структур, партнерів, роботодавців знайомих, друзів та родичів. Вважає, що незаконними діями керівництво АРРПО «ОЄ» нанесло ОСОБА_1 моральну шкоду, яку оцінює у 20 000 грн. 00 коп. Вжиття заходів досудового врегулювання спору були здійснені шляхом неодноразового звернення до засновників - Наглядової Ради АРРПО, щодо вирішення питання виплати заборгованості по заробітній платі, т.я. згідно Положення про Агенцію регіонального розвитку Полтавської області п.4.1.Органами управління Агенції є Наглядова рада та Директор Агенції. П 4.11.1. контроль діяльності Агенції, відповідності її меті, діючому законодавству та Установчому Акту, а також за цільовим використанням коштів і майна Агенції входить до компетенції Наглядової Ради. А також до : Міністерства Розвитку Громад та Території України зі зверненнями щодо наявності в АРРПО заборгованості із виплати мені заробітної плати. Департаменту Економічного Розвитку, Торгівлі та Залучення Інвестицій зі зверненням № АН 11592839 від 18.11.2020. Прем`єр Міністра України Шмигаль Д.А. зі звернення від 17.11.2020. Питання так і не вирішено. З`ясувалося після звільнення, що присутні і інші порушення, а саме: при отримані відомості з Державного реєстру фізичних осіб за 2019 рік відомості про працевлаштування та нарахування в АРРПО відсутні. Керівник АРРПО ОСОБА_4 заходиться у розшуці та вся документація відсутня (а.с.36-38).

03.03.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/874/2021, 2/554/1237/2021. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.30 годин на 06 квітня 2021 року (а.с.41, 42).

01.04.2021 ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 13.30 годин 06.04.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою М.О., яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. (а.с.50, 51).

06.04.2021 ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Губарєвої М.О. про поновлення строку задоволено. Поновлено строк на подачу клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Губарєвої М.О. про витребування доказів задоволено. Витребувано в строк до 12.05.2021 у АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» довідку за період з 02.05.2019 по 31.07.2020 щодо загальної суми заробітної плати ОСОБА_1 з розшифровкою за видами виплат, щодо розмірів і підстав відрахувань та утримань із її заробітної плати, щодо суми заробітної плати, що належить їй до виплати, щодо сум, фактично виплачених їй за зазначений вище період, щодо нарахованих сум, належних їй при звільненні. Клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 13.30 годин 13.05.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою М.О., яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. Призначено судове засідання в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17, 18 на 13.30 годин на 13.05.2021, викликано в судове засідання учасників процессу (а.с.84-86).

09.04.2021 до суду надійшов відзив АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на позовну заяву у справі №554/874/2021. В якому вказано, що вважають, що позов поданий до неналежного відповідача. Крім того, у грудні 2020 року на виконання вимог п.2.1.9. Трудового контракту з директором АРР Полтавської області, в зв`язку зі зміною керівника та враховуючи, що ОСОБА_5 , як директору Агенції, не було передано жодного документу з діяльності Агенції, було створено ревізійну комісію та проведено інвентаризацію активів і зобов`язань АРР Полтавської області. Результати ревізії було затверджено 25.02.2021 на засіданні Наглядової ради АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції», що підтверджується актом ревізії від 08.02.2021. Директором Агенції, за результатами ревізії 22.02.2021 направлено лист до Полтавської обласної прокуратури з проханням про реєстрацію заяви про вчинення злочину та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, за фактом привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, а також безпідставної невиплати заробітної плати. Наразі триває кримінальне провадження. Прохали відмовити в позові про стягнення заборгованості з заробітної плати за безпідставністю (а.с.93-95).

07.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 . В якій зазначила, що згідно з долученим до матеріалів відзиву акту ревізії від 08.02.2021, затвердженого протоколом засідання Наглядової Ради АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» №16 від 25.02.2021, було встановлено, що відповідно до даних повідомлення про прийняття працівника на роботу та даних таблиці №5 «Відомості про трудові відносини осіб та періоди проходження військової служби», звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма №Д4(місячна) складено таблицю №1, в якій зазначено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу 06.05.2019, наказом №6 від 03.05.2019, що підтверджує позовні вимоги ОСОБА_1 . Відповідно до даних звітності, обліковані в Електронному кабінеті платника податків по Агенції за період з 2018 року по 2020 рік, керівником агенції ОСОБА_4 не звільнено з посади 6 осіб, в тому числі ОСОБА_1 2 особи, в тому числі ОСОБА_1 , не отримували заробітну плату. Ця інформація фактично є підставою для задоволення позовної заяви в повному обсязі (а.с.115, 116).

13.05.2021 ухвалою суду перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній справі №554/874/2021. У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Губарєвої М.О. про поновлення строку та витребування доказів відмовлено. Клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 13.30 годин 23.06.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою Марією Олександрівною, яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. Призначено підготовче судове засідання в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17,18 на 13.30 годин на 23.06.2021, викликано в судове засідання учасників процессу (а.с.129-131).

23.06.2021 ухвалою суду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувати в строк до 28.07.2021 у АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції», належним чином завірені копії документів : «Положення щодо умов оплати праці та преміювання директора та працівників агенції» затвердженої наглядовою радою відповідно до п.4.11.6. Положення (стара редакція); установчий акт агенції; наявні рішення Наглядової ради з питань затвердження основних напрямків діяльності Агенції, планів і звітів про їх виконання, річних робочих планів та бюджетів Агенції, річних балансів, фінансових звітів та результатів діяльності за період з 01.05.2019 до 01.08.2020; штатний розпис (його редакції в разі наявності), який (які) діяв (-ли) у період з 01.05.2019 до 01.08.2020. Клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 14.30 годин 29.07.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою М.О., яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. У задоволенні клопотання представника відповідача за довіреністю Омелай Н.М. про зупинення провадження у справі відмовити. Закрити підготовче засідання у справі №554/874/2021. Призначити розгляд справи по суті в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17, 18 на 14.30 годин на 29.07.2021, викликати в судове засідання учасників процессу (а.с.155-157).

27.07.2021 до суду ОСОБА_1 надіслала заяву про зміну предмету та підстав позову, котра судом не приймається до розгляду, оскільки остання надійшла до суду з порушенням ст.49 ЦПК України вже після закриття підготовчого провадження (а.с.184-187).

13.08.2021 ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 13.30 годин 10.09.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою М.О., яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. (а.с.215, 216).

13.09.2021 ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Губарєвої М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Допущено участь адвоката Губарєвої М.О. в судовому засіданні призначеному на 16.00 годин 12.10.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі за допомогою системи «EASYCON». Судове засідання проводити в режимі відеоконференції із адвокатом Губарєвою М.О., яка знаходиться поза межами приміщення суду, через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання (судового процесу) EASYCON https://vkz.court.gov.ua/. (а.с.228, 229).

В судовому засідання позивач, представник позивача позов підтримали, прохали задовольнити у повному обсязі. Також прохали стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу.

В судовому засідання представник відповідача відносно позову заперечувала у повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що у період з 02.05.2019 по 31.07.2020 ОСОБА_1 працювала на посаді експерта з регіонального розвитку Агенції Регіонального Розвитку Полтавської області, з якої звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією : трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 ; акту ревізії від 08.02.2021, затвердженого протоколом засідання Наглядової Ради АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» №16 від 25.02.2021. (а.с.8, 98-102).

15.01.2021 змінено назву Агенції Регіонального Розвитку Полтавської області на Агенція Регіонального Розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» згідно розпорядження КМУ від 21.10.2020 за № 1300-р.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки АРР Полтавської області за №12/1 від 12.12.2019, видана ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) в тому, що вона дійсно працює в АРР Полтавської області з 02.05.2019 за основним місцем роботи та займає посаду експерта з регіонального розвитку, за період з червня 2019 року по листопад 2019 року - посадовий оклад становив 6 000 грн. щомісячно. Всього до сплати 28 980 грн. (а.с.9).

Відповідно акту ревізії від 08.02.2021, затвердженого протоколом засідання Наглядової Ради АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» №16 від 25.02.2021, було встановлено, що згідно до даних повідомлення про прийняття працівника на роботу та даних таблиці №5 «Відомості про трудові відносини осіб та періоди проходження військової служби», звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма №Д4(місячна) складено таблицю №1, в якій зазначено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу 06.05.2019, наказом №6 від 03.05.2019. Згідно до даних звітності, обліковані в Електронному кабінеті платника податків по Агенції за період з 2018 року по 2020 рік, керівником агенції ОСОБА_4 не звільнено з посади 6 осіб, в тому числі ОСОБА_1 2 особи, в тому числі ОСОБА_1 , не отримували заробітну плату (а.с.98-102).

Таким чином, виплата заробітної плати ОСОБА_1 не здійснювалась з моменту призначення на посаду (02.05.2019) до звільнення (31.07.2020), тобто 15 місяців, ОСОБА_1 не отримувала належних коштів за виконану роботу.

Тобто, розмір невиплаченої заробітної плати станом на 31.07.2020 складає (6000 грн *15 місяців = 90000 грн.) 90 000 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за період з 02.05.2019 по 31.07.2020 в розмірі 90 000 грн.

Крім того, відповідачем не було проведено виплати компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.75 КЗпП України, ст.6 ЗУ «Про відпустку», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Стаття 83 КЗпП України, ст.24 ЗУ «Про відпустки» передбачають, що в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 N 13, розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей (ст.1821 КЗпП України), тільки в разі звільнення його з роботи. Якщо працівник з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст. 238 КЗпП України має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки.

Таким чином, кількість днів невикористаної ОСОБА_1 щорічної відпустки складає, за період часу з 02.05.2019 по 02.05.2020 24 календарних дні, за період часу з 02.05.2020 по 31.07.2020 6 календарних дні, загалом - 30 днів.

Приписи статті 27 Закону України «Про оплату праці» щодо порядку обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, відсилають до положень Постанови КМУ від 08.02.1995 №100.

З урахуванням наведених вище норм, зокрема абзазу 3 п. 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чиним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абзаз 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 Порядку).

Враховуючи заробітну плату за червень 2020 року 6000 грн 00 коп. і липень 2020 року 6000 грн 00 коп. (без врахування податку з доходів фізичних осіб та обов`язкових утримань) визначається середньоденний заробіток шляхом ділення заробітної плати за останніх два місяця на кількість робочих днів у відповідних місяцях: (6000 грн. 00 коп. + 6000 грн. 00 коп.) : 43 робочих дні = 279 грн. 00 коп.

Таким чином, розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку складає (279 грн 00 коп. * 30 днів = 8370 грн.) 8 370 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення коменсації за невикористану відпустку за період з 02.05.2019 по 31.07.2020 кількістю 30 календарних днів в розмірі 8 370 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпПУкраїни, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпПУкраїни.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 8 лютого 1995 року №100.

З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2020 по 31.01.2021, а датою звільнення є 31 липня 2020 року, що слідує із копії трудової книжки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 31.07.2020 по 31.01.2021, без врахування податків та зборів, у розмірі 34 875 грн.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"визначено, що суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня післяп ред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстав іст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

В даній цивільній справі правовідносини між позивачем та відповідачем розглядаються в площині працівник роботодавець, які стосуються гарантій на оплату праці працівника. При цьому, роботодавець не може в межах цих правовідносин обмежувати право працівника на отримання заробітної плати через наявність невиконаних зобов`язань роботодавця перед третіми особами та у зв`язку з цим доводити відсутність підстав для застосування положень ч. 1 ст.117 КЗпПУкраїни.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпПУкраїни у взаємозв`язку з положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.01.2014 у справі № 6-144цс13, від 22 січня 2014 p. у справі № 6-159цс13.

Вiдсутнiсть фiнансово-господарської дiяльностi або коштiв у роботодавця не виключає його вини в невиплатi належних звiльненому працiвниковi коштiв та не звiльняє роботодавця вiд вiдповiдальностi, передбаченої ст. 117 КЗпПУкраїни (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 липня 2013 року № 6-64цс13). Відповідач як юридична особа і господарюючий суб`єкт повинен таким чином організовувати виробництво, щоб бути спроможним виплатити зарплату своїм працівникам, що найменше тим, що звільнилися з роботи.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав».

У справі «Кечко протии України» Європейський суд з прав людини зазначив, «що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономнее значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N1».

Відповідно до вище зазначених норм матеріального права позивач мав правові підстави сподіватися на отримання заробітної плати за час своєї роботи на момент звільнення. Відповідач неправомірно не розрахувався з позивачем при звільненні, тому суд повинен захистити порушенні права позивача.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку стягнути з АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 31.07.2020 по 31.01.2021, без врахування податків та зборів, у розмірі 34 875 грн.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до положень ст.1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

На підставі ст.237-1КЗпП України, позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При вирішенні спорів, пов`язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов`язку відшкодування тільки за умови, якщо вонадоведе відсутність своєї вини (умислу або необережності).

Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 (з подальшими змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) особи, та за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (п.7 постанови).

На підставі викладеного, суд вважає, що діями відповідача було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях внаслідок незаконних дій щодо позивача зі сторони відповідача, а саме не виплати їй належних сум при звільненні, втраті через це нормальних життєвих зв`язків, а тому, враховуючи розмір заборгованості, тривалість порушення права особи на оплату праці, виходячи з принципу об`єктивності, засад розумності,справедливості та доцільності, необхідно визначити її розмір у сумі 2000 грн.

Відповідно до ч.1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи

Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано : квитанцію №3 від 14.07.2021; акт про прийняття-передачу наданих послуг б/н від 14.07.2021 (а.с.195, 196).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу розмірі 19 862 грн. 50 коп., в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог та повторюванням в клопотанні наданих послуг, а саме стягнути 10 000 грн.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Також стягнути з АРР Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь держави судовий збір у розмірі (454 грн.+ 1 332 грн. 45 коп.) 1 786 грн. 45 коп., від сплати якого звільнена при подачі позову позивач.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 130, 141, 229, 247, 259, 263, 265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за моральну шкоду задовольнити частково.

Стягнути з Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн., коменсації за невикористану відпустку в розмірі 8 370 (вісім тисяч триста сімдесят) грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34 875 (тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн., всього 133 245 (сто тридсять три тисячі двісті сорок п`ять) гривень.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з АРР Полтавської Області «Офіс Євроінтеграції» ОСОБА_1 користь заборгованість по заробітній платі за один місяць в сумі 6000 (шість тисяч) грн.

Стягнути з Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь на користь держави судовий збір у розмірі 1 786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) грн. 45 коп.

Стягнути з Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Позивач громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач Агенція регіонального розвитку Полтавської області «Офіс Євроінтеграції», , місцезнаходження 36014, місто Полтава вулиця Соборності, 45.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний тест рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Суддя І.О.Блажко