Справа № 307/2276/21
Провадження № 2/307/601/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Пальонна М.Є.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження (архівний запис),

встановив:

Адвокат Гримут Т.В. від імені ОСОБА_1 01 липня 2021 року пред`явила позов до Тячівської державної нотаріальної контори про скасування заборони (архівний запис) на нерухоме майно на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , накладену Тячівською державною нотаріальною конторою 15 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження № 4058401, здійснену на підставі повідомлення б/н Закарпатської контори Будбанку від 05 жовтня 1984 року, архівний номер: 3359813LVOV36 , архівна дата: 26 лютого 2002 року, дата виникнення: 05 жовтня 1984 року, № реєстра: 482543-206, внутр. №F101CE3B23F33131303C, комментарий: 33-14/1984.

В обґрунтування позову посилалася на те, що після смерті батьків позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , він є спадкоємцем за законом будинку по АДРЕСА_1 ,.

Під час звернення до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом йому роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на вказаний будинок накладена заборона відчуження (архівний запис).

До цього часу позивачу про обтяження не було відомо і ніхто ніколи жодних претензій з приводу даного обтяження не виявляв.

Щодо наявності правонаступника Будбанку СРСР, то на адвокатський запит надійшла відповідь про те, що згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 7 квітня 1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 7 квітня 1959 року № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових кладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР.

Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР).

У зв`язку з реорганізацією банківської системи СРСР у 1987 році Будбанк СРСР був реорганізований у Промбудбанк СРСР.

На виконання вказаної Постанови Промбудбанк СРСР створив на території УРСР Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк».

9 квітня 1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків.

Станом на 5 квітня 2021 року Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Промбудбанку України. Також, документи (справи) Будбанку СРСР на архівне зберігання до Національного банку не передавалися.

Також, Тячівський РВ ДВС повідомив, що станом на 26 травня 2021 року відповідно до бази даних АСВП, АСВП (Архів), АСВП (спецпідрозділ) та книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, відсутні відкриті та не завершені виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб та інших майнових або аліментних зобов`язаннях, покладених судом та іншими органами.

Відносно громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Тячівським РВ ДВС арешт майна на нерухоме майно не накладався та станом на 11 березня 2021 року арештів та заборон на відчуження на житловий будинок по АДРЕСА_1 також не накладався.

Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та у зв`язку із накладенням заборони відчуження на майно померлих не має змоги оформити свої спадкові права.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 07 вересня 2021 року.

Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 05 жовтня 2021 року.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гримут Т.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач - Тячівська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову, керуючись таким.

Із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 13).

Із свідоцтв про смерть видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тячеві Закарпатської області помер ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Тячеві Закарпатської області померла ОСОБА_3 ( а.с.11, 12).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із повідомлення Тячівської державної нотаріальної контори від 17 травня 2021 року № 62/01-16 видно, що 4 червня 2020 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу були заведені спадкові справи за № 14/2020 за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , обидві справи на даний час знаходяться у провадженні нотаріуса в процесі збору документів для оформлення свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 23).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна видно, що 15 листопада 2006 року за № 4058401 реєстратором - Тячівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 05 жовтня 1984 року Закарпатська контора Будбанку накладено обтяження заборону (архівний запис) на будинок по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 ( а. с. 14).

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Із відповіді Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 26 травня 2021 року № 18306 видно, що станом на 26 травня 2021 року відповідно до бази даних АСВП, АСВП (Архів), АСВП (спецпідрозділ) та книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, відсутні відкриті та не завершені виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб та інших майнових або аліментних зобов`язаннях, покладених судом та іншими органами.

Відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Тячівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) арешт на нерухоме майно не накладався.

Також, станом на 11 березня 2021 року арештів та заборон на відчуження на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , відділом не накладалося ( а. с. 21).

Із листа Національного банку України від 5 квітня 2021 року видно, що згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 7 квітня 1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 7 квітня 1959 року № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР.

Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР).

У зв`язку з реорганізацією банківської системи СРСР у 1987 році Будбанк СРСР був реорганізований у Промбудбанк СРСР.

Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.

На виконання вищезазначеної Постанови Промбудбанк СРСР створив на території УРСР Український республіканський банк державного комерційного промислового будівельного банку «Укрпромбудбанк».

Згідно пункту 2 Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року № 873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпомбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами , усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України.

27 вересня 1991 року Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (далі - Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1.

9 квітня 1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протоколи засідання Правління Національного банку України від 9 квітня 1992 року №1), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків.

Станом на 5 квітня 2021 року Державний реєстратор банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України, який став правонаступником Промбудбанку України.

Водночас зазначено у листі, що документи (справи) Будбанку СРСР на архівне зберігання до Національного банку України не передавалося (а. с. 22).

Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, на даний час у позивача ОСОБА_1 немає невиконаних майнових зобов`язань перед Закарпатською конторою Будбанк тому, існування заборони на житловий будинок у АДРЕСА_1 є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на спадкування цього майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню.

Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати (обтяження) заборону (архівний запис) на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , накладену Тячівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області 15 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження № 4058401, здійснену на підставі повідомлення б/н Закарпатської контори Будбанк від 05 жовтня 1984 року, архівний номер: 3359813LVOV36 , архівна дата: 26 лютого 2002 року, дата виникнення: 05 жовтня 1984 року, № реєстра: 482543-206, внутр. №F101CE3B23F33131303C, комментарий: 33-14/1984.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: Гримут Тетяна Василівна , АДРЕСА_2.

Відповідач: Тячівська державна нотаріальна контора, вул. Незалежності, 30, м. Тячів Закарпатська область, .

Суддя Л.Р.Сас