Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

385/1086/21

2/385/391/21

12.10.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайворон, Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 24.06.2018 року за договором позики передав позичальнику, відповідачу по справі, гроші в сумі 28000 грн. 00 коп.

На підтвердження, при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником надано розписку від 24.06.2018 року на суму 28000 грн.

У розписці відповідач зобов`язався повернути кошти до 24.08.2018 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу, відповідач свого зобов`язання не виконав в повному обсязі, кошти не повернув. Факт не належного виконання з боку відповідача свого зобов`язання стверджується наявністю в нього вищезгаданої розписки. Відповідач на звернення позивача про повернення боргу не реагує на телефонні дзвінки не відповідає.

Зважаючи на те, що в установлений строк відповідач грошові кошти не повернув, просить суд стягнути з нього на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 28000 грн. та понесені судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що дійсно позичив у позивача кошти в розмірі 28000 грн., на підтвердження чого написав власноручно відповідну розписку. Щодо стягнення з нього на користь позивача судового збору заперечив, вказавши, що позивач сам звернувся до суду та сплатив судовий збір, тому не має наміру його відшкодовувати.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю розписки позичальника.

Факт укладення між сторонами договору позики грошових коштів підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом розписки ОСОБА_2 від 24.06.2018 року, яка була написана відповідачем, а також її копією (а.с. 7). Вказана розписка є борговим документом, що підтверджує укладення договору позики (ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт отримання ним у позивача коштів в розмірі 28000 грн. та написання відповідної розписки, жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню отриманих від позивача коштів суду не надав.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України; ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Гайворонськими РВ УМВС України в Кіровоградській області 23.01.1996 року, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , борг за договором позики від 24.06.2018 року в сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Гайворонськими РВ УМВС України в Кіровоградській області 23.01.1996 року, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Гришак

Дата документу 12.10.2021