_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/1969/16-ц
Провадження № 2/947/690/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

представника позивача Гузієнко Я.М.,

представника відповідача Новікової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВАХВИЛЯ» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2016 року голова Національного бану України звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, вимоги якого в подальшому було уточнено, та згідно з останньої редакції просив суд постановити рішення, яким: в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» перед Національним банком України за договором про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 у сумі 309 850 670,07 грн., яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 300 000 000,00 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 9 838 356,16 грн., пені за простроченими процентами у розмірі 12 313,91 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметами іпотеки за договором іпотеки від 28.11.2014, за реєстровим № 5679 та належить ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: нерухоме майно спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 7736, 2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7, що складається з: адміністративної будівлі літ. «А», готелю літ. «Б», спортивно-оздоровчого комплексу літ. «В», роздягальні літ. «Г», транформаторної літ. «Д», котельні літ. «Ж», гаражу-насосної літ. «З», приміщення охорони літ. «И», гаражу літ. «К», навісу літ. «Е», навісу літ. «Л», футбольного поля І-V, замощення-VІ, трибуни - VII, споруди -1,2 та розташований на земельній ділянці площею 37 700 кв.м., яка має кадастровий номер :50:001:0018, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Національного банку України (, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) судовий збір у розмірі 4 647 760,05 (чотири мільйони шістсот сорок сім тисяч сімсот шістдесят) грн. 05 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що 28 листопада 2014 року між Національним банком України та публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» було укладено договір про надання стабілізаційного кредиту № 60, за умовами якого останньому було надано кошти у розмірі 300 000 000 гривень на строк до 28.11.2016 року за відсотковою ставкою 14,0 %.

З метою забезпечення виконання Банком зобов`язань за зазначеним кредитним договором між Національним банком України та майновим поручителем ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 28.11.2014 за реєстровим номером 5679. Предметом іпотеки є нерухоме майно - спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальною площею 7736,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7.

За умовами укладеного договору іпотеки, він в повному обсязі забезпечує вимоги іпотекодержателя (Національного банку України), що випливає з Кредитного договору (а також усіх вимог Іпотекодержателя, що випливають з укладених в подальшому додаткових договорів до Кредитного договору, в тому числі і тих, що стосуються графіку повернення коштів та встановлюють збільшення суми зобов`язання за Кредитним договором, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем).

Розділом 5 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання строку виконання Боржником (AT «ІМЕКСБАНК») зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі.

Постановою Правління Національного банку України від 21.05.2015 №330 відкликано банківську ліцензію АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П. строком на 1 рік з 27.05.2015 до 26.05.2016 включно.

У порушення умов договору АТ «ІМЕКСБАНК» зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2016 року справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання.

Згодом, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2016 року справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси у зв`язку з тим, що нерухоме майно, на яке позивач вимагає звернути стягнення як на предмет іпотеки, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , знаходиться в Київському районі м.Одеси

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 15.07.2016 року справу було прийнято до провадження суду та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 11.10.2016 року, до початку розгляду справи по суті, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив призначити по справі судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої винести наступні питання: яка, на дату здійснення оцінки, ринкова вартість нерухомого майна: спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 7736, 2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7, що складається з: адміністративної будівлі літ. «А», готелю літ. «Б», спортивно-оздоровчого комплексу літ. «В», роздягальні літ. «Г», транформаторної літ. «Д», котельні літ. «Ж», гаражу-насосної літ. «З», приміщення охорони літ. «И», гаражу літ. «К», навісу літ. «Е», «Л», футбольного поля І-V, замощення VІ, трибуни VІІ, споруди -1,2 та розташований на земельній ділянці площею 37 700 кв.м., яка має кадастровий номер :50:001:0018. Проведення експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, на час проведення якої провадження по справі зупинити.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року було призначено судово-оціночну будівельну експертизу, на час виконання якої провадження у справі було зупинено.

04 липня 2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника Національного банку України про поновлення провадження, в якому востанній казував на те, що у зв`язку з внесенням змін до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» та набрання ними чинності з 04.02.2019 року, необхідність зазначення в резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки для її подальшої реалізації у разі задоволення позову - відпала, а відтак, і відпала необхідність у проведенні призначеної судом експертизи, Оскільки, встановлення початкової вартості предмета іпотеки з 04.02.2019 не входить до складу обставин, які суд має встановити при прийнятті рішення.

Окрім того, до вказаного клопотання представником позивача було надано суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив звернути стягнення на предмет іпотеки, встановивши спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

29 жовтня 2019 року матеріали цивільної справи №522/1969/16-ц були повернуті на адресу суду без дачі експертного висновку.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 01 листопада 2019 року провадження у справі було поновленою.

27 листопада 2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з вказівкою на те, що вирішуючи спір у спрощеному провадженні значно зменшується обсяг процесуальних можливостей захисту порушених прав, в якому також зазначив, що без дотримання принципів змагальності та диспозитивності, та пропорційності неможливо буде постановити законне та обґрунтоване рішення по справі.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання представника третьої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» - Митюка Сергія Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції - було задоволено.

21 грудня 2019 року від відповідача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що з моменту укладення Іпотечного договору й по нинішній час, Відповідач у повному обсязі належно виконує усі передбачені цим договором обов`язки, в тому числі вживав за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Протягом дії зазначеного Іпотечного договору Національний Банк України, як Іпотекодержатель - реалізовував право у будь-який час протягом строку дії іпотечного договору щодо перевірки документально і в натурі наявності, стану, умов збереження та користування предметом іпотеки, а Відповідач надавав йому всі документи, необхідні для перевірки наявності, стану, умов збереження та користування предметом іпотеки, в т.ч. негайно на вимогу Іпотекодержателя забезпечував йому фізичний доступ до предмета іпотеки.

На думку Відповідача, укладений поміж НБУ та Відповідачем Іпотечний договір: - повно і належним чином фіксує волевиявлення сторін; - породжує виникнення, зміну або припинення юридичних прав і обов`язків Сторін; - погоджені умови є прийнятими на себе й відповідно обов`язковими до виконання сторонами; - сторони мали та мають усі можливості у порядку та у спосіб, передбаченими Іпотечним договором, реалізовувати свої права та були і є зобов`язаними належним чином виконувати прийняті на себе обов`язки.

На думку Відповідача, звернення Національного банку України до суду із заявленими вимогами, з метою захисту свої прав буде обгрунтованим, а обов`язок відповідача таким, що буде грунтуватися на принципах обов`язковості договору, у випадку, якщо за наслідками розгляду зазначеної справи по суті, буде переконливо встановлений факт невиконання позичальником (ПАТ «Імексбанк») зобов`язань по кредитному договору № 60 від 28.11.2014 року.

В ході підготовчого засідання, яке відбулось 23 грудня 2019 року, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи, вказуючи на те, що їх права можуть бути порушенні майбутнім рішенням суду.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» - Митюк Сергій Петрович, який брав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, не заперечував проти задоволення даного клопотання та одночасно звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження, вказуючи на те, що спір у даній справі виник у зв`язку із виконанням основного господарського зобов`язання, він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватись господарським судом.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залучення третьої особи було задоволено. Залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 ) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. У задоволенні клопотання представника третьої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» - Митюка Сергія Петровича про закриття провадження у справі було відмовлено.

Також у судовому засіданні 30 січня 2020 року представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» - Митюк Сергій Петрович підтримав раніше подане ним клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщені Господарського суду м. Києва, який знаходиться за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в, або у приміщенні Київського апеляційного суду, або у приміщенні Шостого апеляційного адміністративного суду, або у приміщенні Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року дане клопотання було задоволено в повному обсязі.

У підготовче засідання 24 лютого 2020 року з`явились представник позивача Гузієнко Я.М. та представник відповідача Якімов Ф.В., представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з чим у суду постало питання про відкладення розгляду справи та призначення наступного підготовчого засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року було доручено Господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в) забезпечити проведення відеоконференції під час розгляду даної справи.

У підготовче засідання 23 березня 2020 року сторони не з`явились, натомість представник позивача Національного банку України Лантух Є.С. звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: постановити ухвалу про участь Національного банку України у справі № 522/1969/16 у судовому засіданні, яке відбудеться 23.03.2020 о 12:00 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду міста Києва, який знаходиться за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в, або Північного апеляційного господарського суду, який знаходиться за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А, або Київського апеляційного суду, який знаходиться за адресою: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2 а, або в приміщені будь-якого іншого суду, який знаходиться в м. Києві. У разі неможливості проведення судового засідання у справі № 522/1969/16, яке відбудеться 23.03.2020 о 12:00 год., в режимі відеоконференції, відкласти дане судове засідання на іншу дату.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, просив визнати причини його неявки поважними.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року було доручено Господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в) забезпечити проведення відеоконференції під час розгляду Київським районним судом м. Одеси цивільної справи № 522/1969/16-ц. Однак, підготовче засідання помилково було відкладено на 20 квітня 2020 року, який є вихідним днем оскільки 19 квітня (держсвято Пасха) збігається з вихідним днем, цeй вихідний за законодавством ( ст. 67 КЗпП) переноситься на найближчий наступний пiсля нього робочий день, тобтo 20 квітня.

Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року доручено Північному апеляційному господарському суду (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А) забезпечити проведення відеоконференції під час розгляду Київським районним судом м. Одеси цивільної справи № 522/1969/16-ц. Підготовче засідання призначено на 21 травня 2020 року.

В ході підготовчого засідання, яке відбулось 21.05.2020 представник третьої особи без самостійних вимог Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» - Іванов звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути клопотання як Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» так і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями Київського районного суду м. Одеси у справах №522/4448/19 та № 522/4504/19.

Ухвалою суду від 21.05.2020 року вказане клопотання було задоволено, зупинено провадження по цивільній справі № 522/1969/16-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зверненя стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили рішеннями Київського районного суду м. Одеси у справах № 522/4448/19 та № 522/4504/19.

02.02.2021 року представник позивача Національного банку України через канцелярію суду надав клопотання, в якому присив поновити провадження у даній справі та призначити справу до розгляду.

Судом було встановлено, що провадження у даній справи зупинялось до набрання законної сили рішеннями у справах №522/4448/19 та №522/4504/19.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року провадження по цивільній справі №522/4448/19 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до ОСОБА_1 , треті особи Національний Банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фанза", Товариство з обмеженою відповідальністю "Персей буд", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемного правочину закрито.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року провадження по цивільній справі №522/4504/19 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до ОСОБА_1 , треті особи Національний Банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Контракт", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемного правочину закрито.

Згідно наданої довідки з цивільної канцелярії суду від 02.02.2021 року, 01.02.2021 року відповідачем у справах № 522/4448/19 та № 522/4504/19 було подано апеляційні скарги на вказані ухвали, у зв`язку з чим цивільні справи будуть надіслані до Одеського апеляційного суду.

У зв`язку з відсутністю в реєстрі судових рішень відомостей, щодо відкриття апеляційного провадження по вказаних апеляційних скаргах, ухвалою суду від 18.02.2021 року було поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

В ході підготовчого засідання, яке відбулось 28.05.2021 року, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАХВИЛЯ» - Фельдман О.А. звернулась до суду з клопотанням, в якому просила залучити до участі у справі в якості третьої особи, яке не заявлеє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ХВИЛЯ», , адреса: 65039, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, Проспект Гагаріна, 12-А.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року вказане клопотання було задоволено. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ХВИЛЯ» (, адреса: 65039, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, Проспект Гагаріна, 12-А) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору до участі у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача Національного банку України Гузієнко Ярослав Миколайович у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на недоведеність існування заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов`язаннями щодо кредитного договору.

В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2014 року між Національним банком України та публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» було укладено договір про надання стабілізаційного кредиту № 60, за умовами якого останньому було надано кошти у розмірі 300 000 000 гривень на строк до 28.11.2016 року за відсотковою ставкою 14,0 %.

З метою забезпечення виконання Банком зобов`язань за зазначеним кредитним договором між Національним банком України та майновим поручителем ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 28.11.2014 року за реєстровим номером 5679. Предметом іпотеки є нерухоме майно - спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальною площею 7736,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7.

За умовами укладеного договору іпотеки, він в повному обсязі забезпечує вимоги іпотекодержателя (Національного банку України), що випливає з Кредитного договору (а також усіх вимог Іпотекодержателя, що випливають з укладених в подальшому додаткових договорів до Кредитного договору, в тому числі і тих, що стосуються графіку повернення коштів та встановлюють збільшення суми зобов`язання за Кредитним договором, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем).

Розділом 5 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання строку виконання Боржником (AT «ІМЕКСБАНК») зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі.

Постановою Правління Національного банку України від 21.05.2015 №330 відкликано банківську ліцензію АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАЕПС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П. строком на 1 рік з 27.05.2015 до 26.05.2016 включно.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора строк виконання всіх грошових зобов`язань Банку вважається таким, що настав.

АТ «ІМЕКСБАНК» свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, та згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 28.11.2014 № 60 (ID 0), укладеним між Національним банком України та АТ "Імексбанк", загальна сума заборгованості станом на 25.01.2016 року становить 309 850 670,07 гривень.

Право визначення підстави та способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотеко держателю.

Як визначено пунктом 7.1 договору іпотеки, він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором та додатковими договорами до нього.

Частинами першою та другою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. 3 статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання; якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає " виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, невиконання Позичальником в односторонньому порядку договірних зобов`язань за кредитними договорами у вигляді, у тому числі, непогашення заборгованості за кредитом згідно встановленого графіку порушує права та інтереси Банку та завдає майнову шкоду у вигляді ненадходження грошових коштів, наданих у кредит на умовах строковості та повернення, а також доходу від користування кредитом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Крім того, суд зазначає, що договори про розірвання від 03.10.2014 року іпотечних договорів, укладених між ОСОБА_1 від 28.08.2014 року за №4293 та №973, на які посилається АТ "Імексбанк", не є нікчемними, виходячи з наступного.

Договір стабілізаційного кредиту, укладений між Національним банком та АТ «Імексбанк» відповідно до Положення про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, що затверджене постановою Правління Національного банку України від 13.07.2010 №327, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 19.07.2010 № 540/17835.

Відповідно до п.2.1. глави 2 Положення №327 Національний банк надає стабілізаційний кредит чи здійснює зміну умов кредитного договору під основне та додаткове забезпечення.

Відповідно до п.2.2. глави 2 Положення №327 забезпечення, шо надане банком або майновим поручителем, не повинно бути обтяжене іншими зобов`язаннями.

Відповідно до п. 1.8. Договору стабілізаційного кредиту кредит надається після оформлення позичальником забезпечення, що зазначене в п.1.9. цього договору, про що укладаються окремі договори застави/іпотеки.

Відповідно до п.п. 1.9.3. Договору стабілізаційного кредиту в іпотеку Національному банку передане, зокрема, Нерухоме майно (спортивно-оздоровчий комплекс «Люстдорф»).

Таким чином, враховуючи положення п.1.8. Договору стабілізаційного кредиту, кредит у розмірі 300 000 000.00 грн. не був би виданий Національним банком для АТ «Імексбанк» у випадку не оформлення іпотеки на Нерухоме майно (спортивно-оздоровчий комплекс «Люстдорф»).

Відтак не можна стверджувати про протиправну відмову АТ «Імексбанк» від власних майнових вимог за іпотечними договорами (до того ж вимога, за якими лише може виникнути в майбутньому) в наслідок укладення Договорів про розірвання, у випадку якщо ти фактично внаслідок укладення Договорів про розірвання отримуєш кредит у розмірі 300 000 000.00 грн. а саме це ж Нерухоме майно (спортивно-оздоровчий комплекс «Люстдорф») забезпечує зобов`язання за Договором стабілізаційного кредиту.

Виходячи із доводів АТ «Імексбанк» складеться ситуація, при якій АТ «Імексбанк» з однієї сторони отримав від Національного банку кредит у розмірі 300 000 000,00 грн, згідно Договору стабілізаційного кредиту (що видавався за умови надання в забезпечення необтяженого на користь інших осіб Нерухомого майна (спортивно-оздоровчий комплекс «Люстдорф »), з іншої сторони АТ «Імексбанк» фактично намагається позбавить можливості Національний банк звернути стягнення на Нерухоме майно (спортивно-оздоровчий комплекс «Люстдорф») в рахунок погашення заборгованості АТ «Імексбанк».

АТ "Імексбанк" не відмовлявся від майнових вимог, а здійснив заміну предмету забезпечення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, чє 1 ст. 611 ЦК України.

Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Статтею 7 (ч. 1, 2) Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); - спосіб реалізації предмета іпотеки; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішуючи спір по суті, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача щодо недоведеності наявної суми заборгованості, так як матеріали справи, а саме: довідка - рахунок заборгованості (т.1, а.с.33), виписка по кредитним договорам боржника (т.1, а.с. 102-169), заява про визнання кредитором (т.1, а.с. 171-172), меморіальним ордером (т.2, а.с.108), випискою по рахунку (т.2, а.с. 109-117), іншими документами, наявними у справі.

При цьому суд бере до уваги, що жодних доказів наявності заборгованості в іншому розмірі, її погашення тощо відповідач суду не надав.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглядаючи справу по суті суд бере до уваги, що відповідач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме не додано будь-яких документів підтверджуючих погашення боргу за кредитним договором та суми залишку.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

До відносин за договором застави застосовується положення параграфу 6 глави 49 ЦК України.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника (ст. 572 ЦК України).

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві.

Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором та договором застави майна та має заборгованість в розмірі 309 850 670,07 грн., тому, на підставі ст. 589, п. 3 ч. 2 ст. 592 ЦК України, ст. ст. 19-20 Закону України «Про заставу», позивач набув право звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 4 647 760,05 гривень.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 572, 589, 591, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про заставу», ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВАХВИЛЯ» про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» перед Національним банком України за договором про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 у сумі 309 850 670,07 грн., яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 300 000 000,00 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 9 838 356,16 грн., пені за простроченими процентами у розмірі 12 313,91 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметами іпотеки за договором іпотеки від 28.11.2014, за реєстровим № 5679 та належить ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: нерухоме майно спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 7736, 2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7, що складається з: адміністративної будівлі літ. «А», готелю літ. «Б», спортивно-оздоровчого комплексу літ. «В», роздягальні літ. «Г», транформаторної літ. «Д», котельні літ. «Ж», гаражу-насосної літ. «З», приміщення охорони літ. «И», гаражу літ. «К», навісу літ. «Е», навісу літ. «Л», футбольного поля І-V, замощення-VІ, трибуни - VII, споруди -1,2 та розташований на земельній ділянці площею 37 700 кв.м., яка має кадастровий номер :50:001:0018, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Національного банку України

(, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)| судовий збір у розмірі 4 647 760,05 (чотири мільйони шістсот сорок сім тисяч сімсот шістдесят) грн. 05 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 08.10.2021 року.