єдиний унікальний номер справи 531/2253/21
номер провадження 2/531/561/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Попов М. С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Карлаш Івана Анатолійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участі третіх осіб: старшого державного виконавця Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Данілової Оксани Олегівни та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернувся адвокат Карлаш І.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса № 245338 від 28.06.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з позивача заборгованості в розмірі 16 257,96 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 гривень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, судовий збір складає 908 грн.00 коп.

В позовній заяві представник позивача посилається на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі на ч.3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", однак положення Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку не розповсюджується, оскільки предметом спору є правомірність вчинення виконавчого напису.

Так, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язку найманого працівника.

Зі змісту позову убачається, що предметом спору не є укладання будь-яких договорів щодо придбання, замовлення, використання або щодо наміру придбання чи замовлення продукції, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», у зазначених спірних правовідносинах, позивач по справі не є споживачем.

Представник позивача вказав, що згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка звільнена від сплати судового збору, як споживач фінансових послуг (Постанова Верховного суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 (провадження № 61-4126св19).

Проте, у Постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 (провадження № 61-4126св19) зазначено, що «позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».»

Враховуючи, що позовна вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин, а не фінансових послуг, положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню, а тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем не розповсюджується, а тому позовні вимоги мають бути оплачені судовим збором відповідно до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 908 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Карлаш Івана Анатолійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участі третіх осіб: старшого державного виконавця Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Данілової Оксани Олегівни та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху і надати позивачам термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача та його представника про необхідність усунення недоліків, вказаних в ухвалі, шляхом направлення їм копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя