Ухвала

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 663/724/19

провадження № 61-15273ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини, в якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, в якому просив: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 січня 2021 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року (повний текст якої складено 05 липня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 січня 2021 року скасовано і постановлено нове судове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовлено. Первісний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері ОСОБА_2 . Встановлено адаптивний період зустрічей матері - ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 протягом двох місяців - до 01 вересня 2021 року, а саме - в суботу з 08 год. 00 хв. до неділі 12 год. 00 хв. для встановлення контакту матері із сином, зобов`язано батька ОСОБА_1 передавати дитину матері у встановлений у рішенні суду час.

11 вересня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 січня 2021 року.

ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду була направлена йому лише 12 серпня 2021 року, що підтверджується копією супровідного листа Херсонського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року № 663/724/19/30473/2021, та отримана ним 14 серпня 2021 року. Він не міг раніше отримати копію оскаржуваної постанови, оскільки Херсонський апеляційний суд проігнорував заяву його представника від 01 липня 2021 року про видачу копії оскаржуваного судового рішення.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, а також надана заявником копія супровідного листа Херсонського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року № 663/724/19/30473/2021 (касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку з дати відправлення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду заявнику (11 та 12 вересня були вихідними днями)) свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. Тому клопотання ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

ОСОБА_1 також заявив клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті (4 610,40 грн) перевищує 5 % його річного доходу за попередній календарний рік (89 989,27 х 0,05 = 4 499,46 грн). На підтвердження вказаних обставин заявник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року, сформовані 12 березня 2021 року за № 131.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У справі пред`явлено первісний позов з однією вимогою немайнового характеру -про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, та зустрічний позов з однією вимогою немайнового характеру - про визначення місця проживання дитини разом з батьком; та однією вимогою майнового характеру - про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Заявник оскаржує постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року в повному обсязі (щодо вирішення первісного та зустрічного позовів).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абзац 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Первісний і зустрічний позови пред`явлено у березні та липні 2019 року відповідно, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року - 1 921 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, за подання касаційної скарги в цій справі підлягає сплаті судовий збір в розмірі 4 610,40 грн ((1921 х 0,4) + (1921 х 0,4 х 2)) х 200 %).

Згідно з наданими заявником відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року, сформованими 12 березня 2021 року за № 131, ОСОБА_1 у вказаний період отримав дохід в загальному розмірі 4 499,46 грн.

Доводи клопотання ОСОБА_1 , а також надані на підтвердження його доходу відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року дають підстави для висновку, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (4 610,40 грн) перевищує 5 % розміру його річного доходу, тому заявлене ним клопотання необхідно задовольнити та відстрочити йому сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 136, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 4 610 (чотири тисячі шістсот десять) грн 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити касаційне провадження за касаційною ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

Витребувати із Скадовського районного суду Херсонської області цивільну справу № 663/724/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Скадовської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко