справа №176/216/20
провадження №4-с/176/15/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі,

головуючого судді КУЧМИ В.В.,

за участю секретаря с/з ПЕТРЕНКО Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. та начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Смирської О.І, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , через свого повноважного представника, адвоката Кошліченко Н.В., звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. та начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Смирської О.І, просив визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтоводського міського відділу ДВС Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. щодо скасування розрахунку заборгованості від 29.01.2021 року без номера, по виконавчому провадженню №62537387. Скасувати даний розрахунок заборгованості. Зобов`язати державного виконавця Прус Я.О. здійснити по виконавчому провадженню №62537387 перерахунок заборгованості за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року включно та здійснювати в подальшому, застосувавши показники середньої заробітної плати по регіону штатних працівників за видами економічної діяльності, а саме «Транспорт», з врахуванням вимог пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Визнати неправомірними дії начальника Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Смирської Ольги Ігорівни щодо відмови в задоволенні клопотань представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кошліченко Ніни Валеріївни від 22.01.2021 року про перерахунок заборгованості по виконавчому провадженню №62537387. Стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що у державного виконавця Прус Я.О. перебуває виконавче провадження №62537387, відкрите на підставі виконавчого листа №176/216/20, виданого 10.04.2020 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області на виконання рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Скаржник сплачує аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання добровільно, зокрема за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року ним, дочці переведено аліментів на загальну суму 19950 грн., що підтверджується скріншотами переводів доданими до скарги. 17.09.2020 року представником боржника ОСОБА_1 на імя начальника Жовтоводського МВ ДВС Смирської О.І. було направлено клопотання про доручення до матеріалів виконавчого провадження скріншотів грошового переказу на імя ОСОБА_2 на суму 3000 грн., про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №62537387, до якого в тому числі просила врахувати ту обставину, що ОСОБА_1 на даний час не працює і розрахунок аліментів проводиться виходячи із середньої заробітної плати по регіону штатних працівників за видами економічної діяльності, а саме «Транспорт» (які в Управлінні статистики зазначені без відрахувань податків та зборів), оскільки ОСОБА_1 все своє життя працював водієм, з яких необхідно відрахувати 18% податку з доходів фізичних осіб та 1,5 % військового збору у відповідності до пункту 13 Постанови КМУ №146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», і лише після цього визначити частку 1/6 для визначення розміру аліментів, що підлягають сплаті на користь ОСОБА_2 . Також у цьому клопотанні, адвокат Кошліченко Н.В. просила надати розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню №62537387. Але н, ні розрахунку заборгованості мені надано не було. Повторне аналогічне клопотання, розписане вже більш детально також було проігноровано відділом ДВС, що свідчить про відверте порушення прав боржника у виконавчому провадженню. Після третього клопотання представник боржника отримала відповідь від відділу ДВС у якій їй було відмовлено у розгляді клопотання, оскільки вона не додала до нього документів, що підтверджують її повноваження, що на думку представника скаржника не відповідає дійсності. На четверте своє звернення представник боржника отримала відповідь що аліменти не нараховуються з доходів минулої роботи та минулих доходів боржника та посилання на те, що ОСОБА_1 завжди працював водієм, але наданий час не працює та перебуває за кордоном не є законною підставою для перерахування заборгованості за економічним видом діяльності. Таким чином, ні з вказаними відповідями державного виконавця ні з іншими ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вони не відповідають вимогам закону, та вважає такі дії та бездіяльність державного виконавця Прус Я.О. та начальника ОСОБА_3 неправомірними, що змусило його звернутись із даною скаргою до суду.

Ухвалою від 20 квітня 2021 року скаргу було повернуто заявнику.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, ухвалу Жовтоводського міського суду від 20.04.2021 року було скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 16.09.2021 року, відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Даною ухвалою також витребувано від Жовтоводського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) матеріали виконавчого провадження №62537387.

06 жовтня 2021 року на адресу суду від державного виконавця Яни Прус надійшов відзив на ухвалу суду, а не на скаргу ОСОБА_1 у якій державний виконавець вважає вимоги представника боржника абсурдними та незаконними та такими що не відповідають дійсності і жодним нормам чинного законодавства, оскільки на її думку ні Законом України «про виконавче провадження», ні Сімейним Кодексом України не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у відповідній місцевості на суму видатків, що зазвичай сплачується з фактично отриманого доходу платника (без вирахування обов`язкових податків та зборів). Оскільки боржник ОСОБА_1 офіційно не працює, розрахунок заборгованості державним виконавцем здійснювався і здійснюється виходячи із середньої заробітної плати по даній місцевості без відрахувань податків, що відповідає вимогам законів. Також не може бути взяте до уваги державним виконавцем при розрахунку заборгованості і напрам економіної діяльності «Транспорт» за яким боржник колись працював. На кожне клопотання адвоката боржника надавалася обґрунтована відповідь з розрахунком заборгованості. Також державний виконавець вкінці свого відзиву робить висновок, що з наданих квитанцій про сплату аліментів помітно, що боржник сплачує аліменти у злотих, а не у гривнях, тобто він сплачує їх з-за кордону та не сплачує податки на території України, однак дане твердження документально не підтверджено.

Крім того, в порушення вимог ухвали суду від 16 вересня 2021 року державним виконавцем Прус Яною не надано до суду до початку розгляду справи по суті матеріалів виконавчого провадження №62537387 та не повідомлено суду про причину невиконання ухвали суду про витребування доказів, що може стати підставою для застосування судом до державного виконавця Прус Яни заходів процесуального примусу, передбачениї ЦПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, просивши розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу та заперечення, дослідивши матеріали справи, такі та відповідні ним правовідносини та дійшов до наступних висновків.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання, почавши стягнення з 06 лютого 2020 року.

За даним рішенням Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області 10 квітня 2020 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Жовтоводському міському відділі ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постановою державного виконавця Прус Я.О. від 10.07.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до довідки про заборгованість зі сплати аліментів, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.07.2021 року складає 4137,16 грн.

При цьому, із довідки про заборгованість вбачається, що боржник ОСОБА_1 періодично сплачує аліменти на користь своєї дочки, а саме: у вересні 2020 року 3000 грн., у жовні 2020 року 3000 грн., у листопаді 2020 року 8350 грн.(а.с. 88)

Із клопотань адвоката Кошліченко Н.В. від 17.09.2020, 13.11.2020 року, 12.12.2020 року, 22 січня 2021 року, адресованих начальнику Жовтоводського відділу ДВС Смирській О.І. остання просила розрахувати ОСОБА_1 заборгованість по аліментам по виконавчому провадженню № 625373 виходячи із показника середньої заробітної плати по регіону штатних працівників за видом економічної діяльності, а саме «Транспорт», оскільки останній працівав водієм, за вирахуванням податків з доходів фізичних осіб та військового збору, надати розрахунок заборгованості по даному виконавчому провадженню.

Із відповідей Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби від 23.12.2020 року та 29.01.2021 року державного виконавця Яни Прус, остання фактично відмовила представнику боржника у перерахунку заборгованості по аліментам, мотивуючи свою відмову тим, що розрахунок заборгованості по аліментам платнику аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості проводиться виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості без врахування суми податку та інших видатків.

Однак, суд вважає таку бездіяльність державного виконавця неправомірною з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

За змістом частин першої-другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

За правилами частин першої, третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно з частинами першою-другою статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначені у розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

У пункті 2 розділу XVI Інструкції № 512/5 встановлено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року присуджено ОСОБА_2 аліменти як частку від заробітку (доходу) у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , а відтак визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, а за період у який платник не працював виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до довідок про доходи, ОСОБА_1 протягом 2014-2019 років працював водієм на підприємствах ТОВ «Страртавто», ТОВ «Альянс-Авто», ТОВ «Тревел-Авто», ТОВ «Бєлая Бярьоза», ТОВ «Правекстар», відповідно має профільну освіту.

Враховуючи те, що боржник має відповідну профільну освіту та може працювати відповідно до своєї спеціалізації, заборгованість необхідно визначати відповідно до середньої заробітної плати за видами економічної діяльності, тобто за тим видом економічної діяльності, за яким може працювати боржник, а саме «Транспорт», чого державним виконавцем при обчисленні розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 зроблено не було.

Разом із тим під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем застосовано розмір доходу ОСОБА_1 , який значно перевищує розмір середньої заробітної плати за місяць у сфері транспорт у 2020 році відповідно до даних Державної служби статистики України, а тому суд приходить до висновку про те, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.04.2020 року є помилковим та підлягає скасуванню.

Також суд враховує, що в матеріалах виконавчого провадження не міститься копії запиту державного виконавця до органів державної статистики, які б підтверджували зазначені державним виконавцем в розрахунку розміри середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, також не міститься жодної інформації, яка б тим чи іншим чином підтверджувала зазначені державним виконавцем розміри середньої заробітної плати для регіону, хоча Інструкцією № 512/5 передбачена наявність такої інформації.

Крім того, довідки-розрахунки, які оспорюються скаржником суперечать вимогам п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», оскільки виконавцем не здійснено утримання з визначеного ним середнього заробітку у даній місцевості податків та обов`язкових платежів, зокрема сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.1.-1.3. пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

За таких обставин, від доходу, визначеного виконавцем виходячи з середньомісячної заробітної плати у даній місцевості, слід утримати 18 % податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору, і тільки з залишку здійснити нарахування аліментів.

Саме з цих підстав, суд вважає дії державного виконавця неправомірними, а довідки-розрахунки такими що підлягають скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 .

Відповідно до частини другої ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо вимоги заявника про стягнення з Жовтоводського міського відділу ДВС витрат на правову допомогу в розмірі 6100 грн. то у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити, оскільки дана сума судових витрат не підтверджена жодним доказом, зокрема доказів того, що скаржник перерахував саме цю суму на рахунок свого представника суду не надано.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 27, 71, 72 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. та начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Смирської О.І - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. щодо складання розрахунку заборгованості від 29.01.2021 року без номера по виконавчому провадженню №62537387 та скасувати їх.

Зобов`язати державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Прус Я.О. здійснити по виконавчому провадженню №62537387 перерахунок заборгованості за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року включно та здійснювати в подальшому, застосувавши показники середньої заробітної плати по регіону штатних працівників за видами економічної діяльності, а саме «Транспорт», з врахуванням вимог пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Визнати неправомірними дії начальника Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Смирської Ольги Ігорівни щодо відмови в задоволенні клопотань представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кошліченко Ніни Валеріївни від 22.01.2021 року про перерахунок заборгованості по виконавчому провадженню №62537387.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА