Справа № 350/1530/21
Номер провадження 2/350/511/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Родіков І.С., подав до суду позовну заяву, в якій просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1118 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - :01:003:0041, що розташована по АДРЕСА_1 , вартість якої становить 97000,00 гривень, а за відповідачкою ОСОБА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої становить 147000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зіслалася на те, що з 29.04.2008 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 .. Від спільного з відповідачкою проживання мають двоє дітей. Сумісне життя з відповідачкою в них не склалось, рішенням Рожнятівського районного суду від 29 березня 2021 року шлюб між ними розірвано. На даний час вони не можуть досягнути згоди про добровільний поділ спільного майна. У період шлюбу сторони придбали нерухоме майно, зокрема земельну ділянку площею 0,1118 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , та квартири АДРЕСА_2 . Придбана ними земельна ділянка та квартира, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечила проти задоволення позову. Просит суд присудити позивачу земельну ділянку, а їй квартиру.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторони з 29 квітня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рожнятівського районного суду від 29 березня 2021 року (а.с.8).

Судом встановлено, що за час спільного проживання в шлюбі, сторони придбали земельну ділянку площею 0,1118 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - :01:003:0041, що розташована по АДРЕСА_1 , вартість якої становить 97000,00 гривень, та квартиру АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої становить 147000,00 гривень (а.с.5-7, 9-19)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положеннями ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, а за позивачкою на квартиру, позивачка визнала такі вимоги.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.12,13,18, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1118 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої - :01:003:0041, що розташована по АДРЕСА_1 , вартість якої становить 97000,00 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої становить 147000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя