Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2157/21
номер провадження 2/695/1099/21

08 жовтня 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами,
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на праві власності, на підстав договору дарування частини житлового будинку від 18.11.2015 № 1360, належить 3/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, ОСОБА_2 на праві власності за цією ж адресою належать інші 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.058.2014 № 440. Сторони домовились про порядок володіння та користування нерухомим майном. Що перебуває в їх спільній частковій власності таким чином, що кожен із них користується відокремленими спорудами будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами. Однак, враховуючи, що позивач, як співвласник житлового будинку з надвірними спорудами, має право вимагати поділу в натурі належної йому з відповідачем житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, а в позасудовому порядку вирішити питання про поділ в натурі належного сторонам будинковолодіння можливості немає, внаслідок відсутності необхідного чіткого правового механізму, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву про визнання позову в повному обсязі, просила провести розгляд справи у її відсутність.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно з Договором дарування частини житлового будинку від 18.11.2015, реєстраційний № 1360, ОСОБА_3 передав у власність (подарував), а Обдарована ОСОБА_1 прийняла у дар належні Дарувальнику на праві власності 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1 .
Згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.11.2015 № 47870170 ОСОБА_1 є власником 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 27.07.2021 за № 267658910:
- ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 3/5 житлового будинку з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 1360 від 18.11.2015, дата державної реєстрації: 18.11.2015;
- ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 3/5 житлового будинку з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 440 від 15.05.2014, дата державної реєстрації: 15.05.2014.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 користується:
- приміщенням будинку літ. «А-1, а/, а//»: ІІ веранда загальною площею 2,0 кв.м; 2-1 коридор загальною площею 5,9 кв.м; 2-2 кухня загальною площею 8,9 кв.м; 2-3 ванна загальною площею 5,3 кв.м; 2-4 кімната загальною площею 15,3 кв.м; 2-5 кімната загальною площею 13,6 кв.м; 2-6 кімната загальною площею 19,0 кв.м;
- надвірними будівлями і спорудами: вбиральня літ. «Е»; сарай літ. «Г»; прибудова до сарая літ. «Д»; погріб літ. «Ж»; огорожа № 3, № 4; водоколонка № 8.
ОСОБА_2 користується:
- приміщенням будинку літ. «А-1, а»: І веранда загальною площею 3,1 кв.м; 1-1 кухня загальною площею 12,2 кв.м; 1-2 кімната загальною площею 20,8 кв.м; 1-3 кімната загальною площею 16,0 кв.м; 1-4 котельня загальною площею 4,6 кв.м;
- надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б»; вбиральня літ «В»; погріб літ. «І»; навіс літ. «К»; огорожа № 1, № 2, № 5; кородязь № 6; водоколонка № 7.
Таким чином, фактично, та відповідно до даних технічного паспорту, кожен із співвласників користується окремою часткою домоволодіння. Позивач та відповідач займають окремі приміщення житлового будинку, мають окремі виходи, окремі підсобні приміщення. Сторони спільно не утримують належне їм майно, жодне приміщення спільно не використовують. Більше того, сторони увесь час користувалися і користуються лише належною їм частиною будівлі, і спору з приводу того, кому саме повинна належати його певна частина не мають.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із частиною 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів всіх її учасників.
Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Відповідно д ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Оскільки, як встановлено судом, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, з визначенням окремих приміщень, які відповідають їх часткам і вони є відокремленими об`єктами, мають окремий вихід і можуть бути поділені в натурі, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 15, 317, 328, 316, 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.,ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 95, 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (дата народження та РНОКПП у позові не зазначені, адреса реєсрації: АДРЕСА_1 ) про поділ в натурі житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами задовольнити.
Поділити в натурі житловий будинок садибного типу з надвірними та господарсько-побутовими будівлями спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши:
- приміщення будинку літ. «А-1, а/, а//»: ІІ веранда загальною площею 2,0 кв.м; 2-1 коридор загальною площею 5,9 кв.м; 2-2 кухня загальною площею 8,9 кв.м; 2-3 ванна загальною площею 5,3 кв.м; 2-4 кімната загальною площею 15,3 кв.м; 2-5 кімната загальною площею 13,6 кв.м; 2-6 кімната загальною площею 19,0 кв.м;
- надвірні будівлі і споруди: вбиральня літ. «Е»; сарай літ. «Г»; прибудова до сарая літ. «Д»; погріб літ. «Ж»; огорожа № 3, № 4; водоколонка № 8.
- приміщенням будинку літ. «А-1, а»: І веранда загальною площею 3,1 кв.м; 1-1 кухня загальною площею 12,2 кв.м; 1-2 кімната загальною площею 20,8 кв.м; 1-3 кімната загальною площею 16,0 кв.м; 1-4 котельня загальною площею 4,6 кв.м;
- надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Б»; вбиральня літ «В»; погріб літ. «І»; навіс літ. «К»; огорожа № 1, № 2, № 5; кородязь № 6; водоколонка № 7.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.В. Середа