Справа № 151/570/21
Провадження №2/151/211/21
12 жовтня 2021 року смт. Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що 17.05.2014 між сторонами було укладено шлюб, від якого народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 17.12.2015 шлюб між ними розірвано. Рішенням Чечельницького районного суду від 17.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Так як на даний час їхній спільний син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, харчуванні, а також змінився визначений Законом мінімальний розмір аліментів, просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти не у твердій грошовій сумі 350 грн, а у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином повноліття.
15.09.2021 ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідовим, клопотання про розгляд справи до суду не подавав.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю по слідуючим підставам.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 29 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . (а.с.7).
Відповідно до рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 17.12.2015 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований 17 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області по актовому запису № 9 - розірвано. (а.с.5)
Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 17.12.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно починаючи з 08 грудня 2015 року до досягнення ним повноліття. За вищевказаним судовим рішенням 04.01.2016 Чечельницьким районним судом видано виконавчий лист. (а.с.6)

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) .

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Оскільки змінився мінімальний гарантований розмір аліментів, позивач отримує аліменти на утримання дитини нижче мінімального гарантованого розміру, то розмір присуджених аліментів за рішенням не відповідає закону.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.183 СК України).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статей 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тому з врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 350 гривень на частку заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини щомісяця на утримання дитини, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З відповідача також слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 гривень відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач від сплати такого збору звільнена.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 141, 265, 288, 289 ЦПК України, статтями 180-184,191,192,194 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2015 у справі № 151/1034/15-ц з твердої грошової суми в розмірі 350 гривень на 1/4 частку всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до досятнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету (отримувач коштів ГУК у м.Києві, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.

Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК