Справа № 2-2701/11
Провадження №6/523/513/21
У Х В А Л А

"08" жовтня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 17 м. Одеса, цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»про видачу дубліката виконавчого листа № 2-2701/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновлення строків для його пред`явлення до виконання по справі за позовом ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання по справі № 2-2701/11 за позовом ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування заяви, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»вказувало на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 123, 55 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом відкриті виконавчі провадження щодо Боржника ОСОБА_1 відсутні. Після передачі оригіналів кредитних справ, що є довготривалою процедурою, заявником встановлено відсутність виконавчих листів, що підтверджується актом про втрату виконавчих документів, тому заявник наголошує на обов`язковості виконання судового рішення та наявності підстав для задоволення заяви.

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, просив здійснити розгляд заяви без його участі.

Боржник ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надала відзив на заяву ТОВ «Вердикт Капітал», яким просила відмовити у задоволенні заяви та розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі не навело причин поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та доказів втрати оригіналу виконавчого листа.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, матеріали справи № 2-2701/11, матеріали справи № 6-291/11, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №М-28/08-К від 28.02.2008 року, станом на 04.03.2011 року, в сумі 56 123, 55 гривень. Рішення суду набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по справі № 2-2701/11.

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал», в обґрунтування видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строків для пред`явлення його до виконання, посилається на: акт про втрату виконавчих документів, в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №м-28/08-к щодо ОСОБА_1 від 23.04.2021 року; обставини перебування ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на стадії ліквідації; довготривалу процедуру передачі від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів; конституційні гарантії обов`язковості виконання судових рішень.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року, судом 09.09.2011 року було видано виконавчий лист про стягнення грошової суми у розмірі 56 464, 17 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Згідно ч. 1 п.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-2701/11 та набрання ним законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в строк один рік.

Постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Рябоконь О.І. від 04.10.2011 року відкрито виконавче провадження № 29001309 з виконання виконавчого листа №2-2701/11, виданого 09.09.2011 Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення грошової суми у розмірі 56 464, 17 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Це підтверджується копією постанови від 04.10.2011 року, яка міститься в матеріалах справи №6-291/11 про заборону ОСОБА_1 виїзду за кордон України до виконання нею зобов`язання перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, витяг з даних наданий заявником ТОВ «Вердикт Капітал», за параметрами пошуку ОСОБА_1 , станом на 28.04.2021 року, відкриті виконавчі провадження відсутні.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIVв редакції, станом на дату видачі виконавчого документу, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

ЗУ «Про виконавче провадження» в п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законо

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

Згідно частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в Постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в Постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази стану виконавчого провадження № 29001309 з виконання виконавчого листа №2-2701/11, виданого 09.09.2011 Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення грошової суми у розмірі 56 464, 17 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Це зумовлює неможливість для суду зробити висновки щодо можливих термінів та підстав переривання строку пред`явлення виконавчого листа №2-2701/11, виданого 09.09.2011 до виконання, а відповідно і прважності пропустку строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ТОВ «Вердикт Капітал» не цікавилось рухом виконавчого провадження, не зверталось до виконавця із запитами, докази іншого суду не надані. Також, ТОВ «Вердикт Капітал» не скористалось своїм правом на ознайомлення із матеріалами справи №2-2701/11, із судовими справами, пов`язаними із виконанням рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2001 року, зокрема зі справою № 6-291/11 про заборону виїзду ОСОБА_1 за кордон, після заміни сторони правонаступником, з якої би дізнався про відкриття виконавчого провадження у 2011 році.

Виходячи із цього, з огляду на зміст заяви ТОВ «Вердикт Капітал», суд дійшов висновків, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, доказів які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку. Також суд позбавлений можливості зробити висновки щодо термінів переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Слід зазначити, що заявник ТОВ «Вердикт Капітал», набуваючи прав стягувача, повинен був бути обізнаний про стан виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 05.07.2011 року. З огляду на положення ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник, набуваючи прав вимоги за кредитним договором, зобов`язаний був бути обізнаним про стан майнових вимог за кредитними договорами, право вимоги за якими він набуває.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи заявника про те, що перебування ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на стадії ліквідації, кадрові зміни, а саме скорочення штату та звільнення працівників відділу проблемної заборгованості, передача документів до інших структурних підрозділів, стало причиною втрати оригіналу виконавчого листа та пропущення процесуальних строків з огляду на наступне.

Так, відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. N 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. N 230, "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Однак, як зазначено вище, первісний стягувач отримав виконавчий лист ще у вересні 2011 року, тобто, за чотири роки до початку процедури ліквідації банку. Протягом цього часу виконавчий лист міг бути декілька разів пред`явлений до виконання, а в подальшому повернутий стягувачу з підстав, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа №2-2701/11 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 , або посилань на обставини, за яких, коли і ким було втрачено виконавчий лист.

Оскільки питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник пов`язує із втратою виконавчого листа, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви і в цій частині.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи.

За викладених обставин, суд не встановив підстав для видачі дубліката виконавчого листа по справі № 2-2701/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, у зв`язку із чим заявнику у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»про видачу дубліката виконавчого листа № 2-2701/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та поновлення строків для його пред`явлення до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 13.10.2021 року.

Суддя: К.О. Далеко