Провадження № 2/234/4243/21
УХВАЛА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Суддя Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року у провадження Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, яка була подана від імені позивача.

Вивчивши позов та додані до нього документи, вважаю на необхідне повернути КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради позовну заяву з наступних підстав:

Так, пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли: 1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Даний позов від імені позивача поданий директором КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради Безкоровайним Г.І., підпис якого відвторено за допомогою факсиміле (точна копія підпису, зроблена у вигляді печатки або штампа).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 6, 12, 13 ЦПК України.

Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина перша 174 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частини перша, друга цієї статті).

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається. З урахуванням положень частини восьмої статті 14 ЦПК України позовна заява може містити електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Ці приписи кореспондуються з положеннями статті 43 ЦПК України про те, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина восьма цієї статті).

Зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги цивільного процесуального закону стосовно підписання позовної заяви власноручним або електронним цифровим підписом позивача (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі позивача на настання відповідних правових наслідків станом на час звернення до суду із позовом, отже дотримання принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Використання в такому випадку факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису ЦПК України не допускається.

Скріплення позовної заяви підписом позивача, його представника або іншої особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, має бути виконане власноручно у спосіб, визначений частиною восьмою статті 43, частиною другою статті 175 ЦПК України.

У разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а встановлює безумовні наслідки - повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України).

Отже, оскільки процесуальним законодавством за загальним правилом передбачено особисте звернення позивача до суду та власноручне підписання ним заяв по суті справи, то подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису позивача (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не відповідає приписам частини першої статті 4, статті 43, частини другої статті 175 ЦПК України та не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

За таких обставин вважаю, що підписання позовної заяви директором КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради Безкоровайним Г.І. шляхом факсимільного відтворення його підпису не є власноручним підписом цієї особи в розумінні приписів частини восьмої статті 43, частини другої статті 175 ЦПК України та не є підтвердженням волі позивача на настання відповідних правових наслідків за позовом саме станом на час ініціювання його судового розгляду, а тому позов КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради слід повернути позивачу з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Повернення позовної заяви з цих підстав не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду за захистом свої прав з дотриманням вимог цивільного процесуального закону до змісту та оформлення позову.

Керуючись ч.4 ст.185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Лутай А.М.