Справа № 350/514/14-ц
Номер провадження 6/350/33/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Пулик М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача на правонаступника ,-

В С Т А Н О В И В:

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заявлене клопотання про заміну стягувача правонаступника ПАТ«Дельта Банк» на ТзОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №350/514/14-ц. Розгляд справи проводити без представника заявника.

Заява мотивована тим, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 14.06.2007.

18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір купівлі-продажу права вимоги №1930/К у тому числі відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором 0 від 14.06.2007 .

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника просить розгляд заяви провести у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги нового кредитора до ОСОБА_1 .

Новим кредитором порушується питання про заміну сторони стягувача у відповідності до ст.442 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19).

Враховуючи, те що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником у правовідносинах про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 0 від 14.06.2007 року, рішення суду про стягнення заборгованості на даний час не виконане, суд вважає вимоги заяви про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах №350/514/14-ц відносно боржника - ОСОБА_1 , а саме: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» замінити на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: