Провадження № 2-з/761/2080/2021
УХВАЛА

29 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А52» про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А52» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНГУС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС ЛТД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо позову: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоексперт», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання договору недійсним, скасування реєстрації та приведення в первісний стан,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва разом із поданням позовної заяви надійшла заява про забезпечення позову.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житлове приміщення АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності (номер запису про право власності/довірчої власності: 38516446) ОСОБА_1 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54422256 від 05.10.2020 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович.

Заява обґрунтована такими обставинами.

Заявнику стало відомо, що права ОСББ «А52» було порушено власницею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ТОВ «МАНГУС» та ТОВ «ЛОТОС ЛТД», шляхом укладення Додаткової угоди №2 до Договору купівлі-продажу майнових прав №109нп/А52, на підставі якої було збільшено площу нежитлового приміщення шляхом незаконного приєднання допоміжних приміщень та прибудинкової території Об`єднання (спільної сумісної власності ОСББ А52) » .

У період з січня 2021 року співвласниками багатоквартирного будинку було виявлено початок незаконних будівельних робіт, на прибудинковій території будинку та захоплення підвалу будинку, шляхом приєднання до нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , пошкодження міжповерхової плити будинку, шляхом прорізання отвору в ній з першого поверху до підвалу будинку (допоміжного приміщення) та спорудження капітальної прибудови на прибудинковій території Об`єднання до нежитлового приміщення на першому поверсі.

Станом на сьогоднішній день, відповідач-1 у справі намагається продати спірне нежитлове приміщення, про що свідчать нові розміщення реклами про продаж, на сайтах з продажу нерухомого майна.

ОСББ «А52» вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову, з огляду на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів ОСББ «А 52», за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України, визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачі, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однак, заявником не надано відповідних беззаперечних доказів та, відповідно, не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

В задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А52» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: