Провадження № 2/752/7303/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 вересня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кирильчук І. А.,

за участю секретаря Сінчук І. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 09 серпня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис за № 1561. У період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає.

Зазначила, що відповідач створив нову сім`ю та переїхав проживати до іншої жінки. З січня 2021 року відповідач не виходив на зв`язок, будь-які обставини, які свідчили б про бажання відповідача повернутися у сім`ю відсутні, жодних дій для примирення виконано також не було. Між ними припинилися шлюбні відносини, наразі шлюб існує формально. Спільного побуту та спільного ведення господарства немає. Кожен із подружжя має свої фінанси і розпоряджається ними на свій погляд. Заходи примирення застосовувати немає необхідності, оскільки за 4 місяців було достатньо часу для прийняття рішення та перевірки правильності своїх дій.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 серпня 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1561.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті.

На зареєстровану адресу місця проживання відповідачу ОСОБА_2 надсилалася копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які останній отримав 27 серпня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив та інші заяви з процесуальних питань на позовну заяву не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не викликались.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України).

За правилом частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом установлено, що 09 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1561 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ».

Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з указаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 СК України, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач будь-яких заперечень проти цього суду не надав, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, тому наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статей 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги, то відповідно до статей 141-142 ЦПК України судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113, 114 СК України, статтею 19, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , приватний будинок), який зареєстрований 09 серпня 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1561.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 30 вересня 2021 року.

Суддя І. А. Кирильчук