Провадження № 2/325/310/2021
Справа № 325/997/21
08 жовтня 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог зазначено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Мелітопольською місцевою біржею нерухомості 04.08.1998 року (зареєстровано в реєстрі за № 0296/1698). З 31.07.2008 року в квартирі, що належить позивачу, було зареєстровано місце проживання її сестри - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в домовій книзі зроблено відповідний запис. Відповідач за вказаною адресою з 2009 року не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Приазовської селищної ради Запорізької області від 03.08.2021 року № 1757/10-16. ОСОБА_2 фактично проживає у Республіки Молдова, приїжджати до Приазовського району вона не збирається, що не унеможливлює її особисте звернення із заявою про зняття з реєстрації місця проживання. Реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі позивача не дозволяє останній в повній мірі розпоряджатися своїм житлом, що є порушенням права власності.
Ухвалою судді від 02 вересня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання на 08 жовтня 2021 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надіслала, судова повістка направлялась їй за зареєстрованим місцем проживання і була повернута підприємством поштового зв`язку з відміткою, що адресат відсутній. На підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.08.1998 року, посвідченого Мелітопольською міською біржею нерухомості та Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.11.2010 року, виданого Приазовським селищним головою на підставі рішення виконавчого комітету Приазовської селищної ради 19.10.2010 року (№ 100), форма власності: приватна, частка 1/1.
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 16 липня 1998 року Приазовським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Нікопольського району Дніпропетровської області, з 28.12.1999 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу про державну реєстрацію прав КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області (№ витягу 28136450 від 25.11.2010 року) квартира з господарськими будівлями та спорудами, що розташована адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності від 25.11.2010 року).
Відповідно до наданих позивачем копій сторінок з домової книги, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.07.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і до цього часу не знята з реєстрації.
Згідно довідки Приазовської селищної ради від 05.08.2021 року № 1916/10-16, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 2012 року.
У акті обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2021 р., складеному головним спеціалістом з соціальних питань Приазовської ОТГ Пташинською Т.С. та власником ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_1 , але не проживає за вказаною адресою, що можуть підтвердити сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
В силу того, що місце проживання відповідача зареєстроване за вказаною адресою у будинку, що належить позивачу, але вона не проживає там більше року, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Оскільки відповідач мешкала за однією адресою разом з позивачем як член її сім`ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Оскільки, як було встановлено судом, відповідач як член сім`ї власника будинку не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин, понад один рік, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідач може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,89, 247,265, 280-281 ЦПК України,ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 08.10.2021 року.

Суддя Є.В. Діденко