Справа № 638/6489/21
Провадження № 2/638/4132/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

секретаря судового засідання - Рєзніка І.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

свідка - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням останнім навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що син потребує матеріальної допомоги, а у відповідача, як у батька, існує обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини під час навчання до досягнення нею 23 років. На час подачі позову до суду ОСОБА_3 продовжує навчатися на І курсі Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця за контрактною формою навчання, на денному відділенні, закінчує навчання 30 червня 2024 року. Наявність потреби у матеріальній допомозі обумовлена значними тратами, що пов`язані з навчанням, які складаються з витрат на проживання, харчування, проїзд до місця навчання, придбання навчальної літератури, тощо. Позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 узв`язку з продовженням навчання у розмірі 4000,00 грн., починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення ним навчання.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що 03.08.1996 зареєструвала шлюб з відповідачем, який 11.11.2008 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання ОСОБА_3 за рішенням суду добровільно, у розмірі 1500,00 грн. до досягнення сином вісімнадцятиріччя, заборгованість за аліментами на теперішній час відсутня. У 2020 році ОСОБА_3 вступив на навчання до Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, де оплата на один рік навчання становить 20671,00 грн. Позивачу важко утримувати сина під час навчання, оскільки вона працює нянею неофіційно та нетривалий час, її доходу не вистачає на матеріальні витрати, які потребує син. Вважає, що відповідач має можливість матеріально допомагати своєму сину ОСОБА_3 , враховуючи його майновий стан.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, у сумі 1500,00 грн. Суду пояснив, що раніше він був директором фірми та мав постійний дохід, а після введення карантину можливість продовжувати розвивати бізнес була втрачена і він став безробітним. Під час розгляду справи він працевлаштувався менеджером із збуту у ТОВ "РАО ДНІПРО" та заробітна плата згідно штатного розпису становить 6460,00 грн. Одружений вдруге, має у власності майно: будинок, який не введено в експлуатацію; земельну ділянку та автомобіль. Друга дружина працює бухгалтером, разом з нею він спільно проживає у вказаному домі та вона допомагає йому матеріально.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що навчається на 2 курсі денного відділення Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, оплата навчання приблизно складає 2000 грн. на місяць. Батько не приймав учать у його вихованні останні п`ять років, допомагав матеріально, сплачуючи лише аліменти та оплативши частково курси англійської мови у розмірі 2000 грн. На теперішній час ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю. Деякий час він намагався працювати у вільний від навчання час, проте, зараз не має можливості паралельно навчатися на денному відділенні та працювати, зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Він був у батька в будинку, де останній проживає, та, на його думку, оздоблення будинку та його інтер`єр дозволяють зробити висновок про достатній рівень життя його батька.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін та свідка, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до наданої позивачем копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 травня 2003 року, відповідач по справі, ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 на підставі Наказу №839/30-С від 07.09.2020 зарахован до Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця та станом на час подання позову до суду навчався на І курсі денного відділення, що підтверджується довідкою від 22.04.2021 №101/2021/23, виданою деканом факультету міжнародних відносин і журналістики, закінчує навчання 30.06.2024 року.

Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 82684,00 грн., що підтверджується копією договору №2020.01.292.010.6.01.048 про надання освітніх послуг, укладеним між Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця та ОСОБА_1 (матір`ю ОСОБА_3 ).

Позивач частково сплатила вартість послуг навчання ОСОБА_3 за перший та другий навчальні роки на загальну суму 31523,5 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 10.09.2020, 23.02.2021, 30.08.2021 та 14.09.2021.

Відповідно до довідки №2607, виданої 26.07.2021 директором ТОВ «РАО Дніпро», відповідач ОСОБА_2 займає посаду менеджера зі збуту та отримує заробітну плату у розмірі 6460,00 грн. Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 15.06.2021 за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2021 року відповідач отримав дохід від продажу рухомого майна, а саме автомобілю у розмірі 248 002,56 грн. Як пояснив відповідач, цей дохід він отримав для купівлі нового автомобілю взамін проданого.

В судовому засіданні було оглянуто надане позивачем фото будинку, в якому на теперішній час проживає відповідач. Факт проживання в даному будинку відповідачем не заперечувався. Також не заперечувався сторонами факт проживання ОСОБА_3 з матір`ю після розлучення та під час навчання.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

З урахуванням вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини щодо: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища відповідача; наявність у відповідача інших дітей (інші діти у відповідача досягли повноліття та не потребують матеріальної допомоги), працездатності позивача, відповідача та його дружини, відсутність фізичної можливості працювати під час навчання у дитини; наявність рухомого та нерухомого майна у відповідача. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 досяг повноліття; продовжує навчання на денному відділенні Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця; потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, яка полягає в оплаті за навчальні послуги, витратах на проїзд до місця навчання, харчуванні та інших витратах, викликаних навчанням.

На підставі викладеного, та, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд доходить висновку, що позов необхідно частково задовольнити та визначити розмір аліментів на користь позивача у сумі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.04.2021 і до закінчення навчання 30.06.2024.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 840,00 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст.199-201 СК України, ст. ст. 12,13, 48, 141, 206, 259, 263 265, 268, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчанняу розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., починаючи з 30 квітня 2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 01.10.2021.

Суддя В.В. Щепіхіна