Справа №591/7856/14-ц
Провадження № 6/591/313/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Грабара С.Г.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

20 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2015 року у справі № 591/7856/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 006-18500-0711212 в сумі 106 084 грн 00 коп. та 1060 грн 84 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

05 жовтня 2015 року опубліковано про ліквідацію згідно публікації Газети «Голос України» № 187 (6191) від 08 жовтня 2015 року.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 19 лютого 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» були передані права вимоги за кредитним договором № 006-18500-0711212 від 07 грудня 2012 року.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні з виконання рішення в цивільній справі 591/7856/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судове засідання на 06 жовтня 2021 року.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Заявник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та позивач АТ «Дельта Банк» в судове засідання справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином. У поданій заяві ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просило розглянути справу без участі його представника.

Заслухавши думку боржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 006-18500-0711212 в сумі 106 084 грн 00 коп. та 1060 грн 84 коп. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 36-37).

19 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 242/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 006-18500-071212 від 07 грудня 2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (а.с. 53, 54, 55, 56).

Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу вимог статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з наведених норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів) судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини третьої статі 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором №006-18500-0711212 від 07 грудня 2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , що підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, що факт того, що стягувач ПАТ «Дельта Банк» вибув з виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 у зв`язку з передачею ним прав вимоги за кредитним договором правонаступнику ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі правочину знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

Отже, суд вважає, що новий кредитор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача на законних підставах. Відтак, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчому проваджені з виконання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2015 року у справі № 591/7856/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за договором № 006-18500-0711212 в сумі 106 084 грн 00 коп. та 1060 грн 84 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова