Справа № 444/1417/21
Провадження № 2/444/707/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

30 вересня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що будинок за вказаною адресою належить їй - 3/4 частки на праві особистої власності, за договором дарування. 1/4 частки в будинку, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 зареєстрована за невідомим їй громадянином який проживає в Росії, проте весь будинок вона утримує сама. В належній їй частці у вищевказаному будинку крім неї, значиться зареєстрованою її дочка ОСОБА_3 , 2014 року народження, та відповідач у справі, який понад 10 років не проживає в будинку, не повідомляє про своє місце знаходження, участі у витратах по утриманню будинку не веде та не є членом її сім`ї. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач не проживав в будинку ще до того, як їй було подаровано будинок.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в даному будинку понад 10 років, що стверджується актами перевірки складеними депутатами Жовківської міської ради.

Крім того, позивач зазначає, що вона як власник будинку, не може розпоряджатися своїм майном. А тому вона із даним позовом звернулася до суду та просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 29.07.2021 року позивач звернулася в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку та через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (арк.спр. 28, 33 ).

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 236323114 від 10.12.2020 року про право власності на нерухоме майно (арк. спр. 6).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування на праві приватної власності (спільна часткова) належить ОСОБА_1 , а 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 (особа померла) з 25.12.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, 1713, 06.10.1984, Нестеровська держнотконтора (арк. спр. 36-37).

Згідно з довідкою виданою директором КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» за №4341 10.08.2021 року, станом на 31.12.20212 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований:1/4 частина житлового будинку за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого Нестерівської держнотконторою 06.10.1984 р. за р№1713; 3/4 частини житлового будинку за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого Нестерівською держнотконторою 06.12.1986 р. за р№2451. Зареєстровано в реєстровій книзі за р№724. Реєстраційний номер: 4163693 (арк. спр. 35).

Згідно з Актами обстеження матеріально-побутових умов від 12.01.2021 року 20.04.2021 року, 27.11.2020 року в житловому будинку АДРЕСА_1 від 16.09.2020 року №57 (арк. спр. 5) згідно виходу комісії та за відомостями Великодорошівської сільської ради встановлено, що в житловому будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано ОСОБА_1 , 1995 р.н., ОСОБА_2 , 1998 р.н., ОСОБА_3 , 2014 р.н.

ОСОБА_2 , не проживає, не з`являється за даною адресою: АДРЕСА_1 , більше 10 років. Це підтверджують сусіди. З їх слів проживає у Сокальському районі (арк.спр. 10, 11, 12).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями КП «Жовківське МВУЖКГ» вих.№698 07.05.2021 року та копії будинкової книги домогосподарства, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.06.2002 року по теперішній час (арк.спр.5).

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.06.2002 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05.03.2005 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.04.2021 року (арк.спр.5-9).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Наведене також узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, де зазначено про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку, визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, а також те, що позивач не може розпорядитися, володіти та управляти своїм майном на власний розсуд у зв`язку з реєстрацію в будинку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 , такими, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 08.10.2021 року.

Суддя: Олещук М. М.