Постанова

Іменем України

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 332/1977/20

провадження № 61-2282св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,

Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»,

третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Заводського районного суду

м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року в складі судді Марченко Н. В. та на постанову Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про зобов`язання надати уточнюючу довідку про підтвердження праці у шкідливих умовах,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь») про зобов`язання надати уточнюючу довідку про підтвердження праці у шкідливих умовах.

Позов мотивований тим, що починаючи з 19 жовтня 1989 року

ОСОБА_1 є працівником ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Певні періоди часу він працював на посаді машиніста крана (крановика), яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

22 лютого 2019 року він звернувся до Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) із заявою про призначення пенсії за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте рішенням від 05 березня 2019 року № 24/591/05 йому було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки відсутні відомості про результати атестації робочих місць професії, зазначені у його трудовій книжці, та довідка про підтвердження пільгового характеру робіт на підприємстві.

Посилаючись на те, що його професія визначена Списком № 2, робочим місцем є залізничний кран, в кабіні якого він перебуває безпосередньо та упродовж всієї робочої зміни, ОСОБА_1 просив зобов`язати ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надати йому уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу, а саме: про зайнятість у шкідливих та важких умовах праці повний робочий день у періоди з 22 березня 1991 року по 22 червня 1998 року (на посаді машиніста дизель-електричного крану 5 розряду) та з 23 червня 1998 року по день подання позову (на посаді машиніста крану (крановика) 6 розряду), зазначивши у довідці про те, що весь трудовий стаж, починаючи

з 22 березня 1991 року і до дня подання позову, є спеціальним трудовим стажем за Списком № 2.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня

2020 року позов задоволено. Зобов`язано ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надати ОСОБА_1 уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу, а саме: про зайнятість у шкідливих та важких умовах праці повний робочий день у періоди з 22 березня 1991 року по 22 червня 1998 року (на посаді машиніста дизель-електричного крану 5 розряду) та з 23 червня 1998 року по день подання позову (на посаді машиніста крану (крановика) 6 розряду), зазначивши у довідці про те, що весь трудовий стаж, починаючи з 22 березня 1991 року і до дня подання позову, є спеціальним трудовим стажем за Списком № 2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану (крановика), яка відповідно до виписок із наказів комбінату від 25 травня 1995 року № 73, від 06 квітня 2001 року № 160 (із змінами, внесеними наказом від 26 листопада 2003 року № 394), від 20 березня 2006 року № 151 та від 17 березня 2011 року № 131 за результатами атестації робочих місць підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, у зв`язку з чим дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовляє останньому у видачі довідки про спеціальний стаж, чим порушує законне конституційне право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» залишено без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, вважаючи, що до таких висновків місцевий суд дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи, дотримуючись принципу змагальності сторін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2021 року ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із Заводського районного суду м. Запоріжжя.

У травні 2021 року справа № 332/1977/20 передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» посилається на застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування правового висновку Верховного Суду про застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, що відповідає підставі касаційного оскарження, передбаченій пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а також на інші порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули уваги, що в наказах про затвердження атестації та картах умов праці зазначено, що позивач має право забезпечення на загальних підставах та його професія не входить до Списку № 1 та Списку № 2. Суд апеляційної інстанції безпідставно взяв на себе дискреційні повноваження підприємства, на якому працював позивач, та зробив висновок, що позивач працює на посаді, віднесеній до Списку № 2. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що позивач працював за спеціальним трудовим стажем за Списком № 2. Суди не врахували, що роботи позивачем виконувались не в умовах, передбачених списками, оскільки його постійне робоче місце знаходилось на території комбінату, де умови роботи не відповідали умовам шкідливості та важкості для віднесення їх до визначених Списків № 2. З наданих позивачу довідок від 10 вересня 2019 року № 471 та від 20 березня 2020 року № 208 вбачається, що ОСОБА_1 інколи був зайнятий виконанням робіт у несприятливих умовах праці, передбачених Списком № 2, оскільки фактично у період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року позивач за виробничою необхідністю відпрацював 720 календарних днів на пільгових умовах повний робочий день.

Доводи інших учасників справи

Відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Усенка А. В. на касаційну скаргу ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» мотивований тим, що доводи касаційної скарги з посиланням на відсутність у наказах підприємства № 73, № 160, № 151, № 131 робочого місця ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів та суперечать виданими самим же відповідачем витягами з вказаних наказів. Витяги з наказів є передбаченими законодавством належними і допустимим доказами атестації робочого місця конкретного працівника. Доводи ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» зводяться до власного тлумачення змісту Списку № 2 та необґрунтованих припущень.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що з 19 жовтня 1989 року ОСОБА_1 працює у

ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 у вказаний період позивач працював за наступними посадами: з 19 жовтня 1989 року (запис № 12) прийнятий стропальником 4 розряду в цех ремонту рухомого складу служби підйомно-транспортних механізмів Управління залізничного транспорту; з 22 березня 1991 року (запис № 13) переведений у тому ж самому цеху машиністом дизель-електричного залізничного крану 5 розряду; з 23 червня 1998 року (запис № 15) переведений у тому ж самому цеху машиністом крана (крановиком) 6 розряду (а. с.13-14).

З виписок з наказів ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 25 травня 1995 року № 73, від 06 квітня 2001 року № 160 (із змінами, внесеними наказом від 26 листопада 2003 року № 394), від 20 березня 2006 року № 151 та від 17 березня 2011 року № 131 за результатами атестації робочих місць видно, що професія машиніста крану (крановика) є такою, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення (а. с. 15-16).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною першою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду в повній мірі не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» протиправно відмовило ОСОБА_1 у видачі довідки про пільговий стаж, чим порушило права останнього на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки відповідними доказами підтверджено, що позивач працює впродовж усієї робочої зміни у відповідача на посаді машиніста крану (крановика), яка за результатами атестації робочих місць протягом 1995-2016 років підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає вказаний висновок передчасним з огляду на наступне.

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах

з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли

в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності

в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Ця довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які у свою чергу, визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 05 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад

з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення необхідні такі умови:

- наявність відповідної професії у Списках № 1 або № 2;

- зайнятість повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 % робочого часу);

- встановлення ступеня шкідливості й небезпечності праці за результатами атестації.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідно до Списків, чинних на період роботи ОСОБА_1 у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», посада «машиніст кранів (крановик)» віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (код посади 2040200а-13790, 3.2.а).

У період з 1995 по 2016 рік з метою затвердження переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» проводилась атестація робочих місць.

За результатами вказаної атестації наказом від 25 травня 1995 року № 73 посаду машиніст гусеничного крана шлакових відвалів у цеху ремонту рухомого (код 13790) (а. с. 85), від 06 квітня 2001 року № 160 машиніст кранів (крановик) в Управлінні залізничного транспорту, служба підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації гусеничні крани шлакового відвалу (код 13790) (а. с. 92), від 20 березня 2006 року № 151 машиніст кранів (крановик) Управлінні залізничного транспорту, служба підйомно-транспортних машин дільницягусеничні крани шлакового відвалу (код 3.2.а) (а. с. 101), від 17 березня 2011 року № 131 машиніст кранів (крановик) цеху ремонту рухомого складу служба підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації дізельні залізничні крани (код 3.2.а) (а. с. 110), від 29 лютого 2016 року № 307 підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації дізельні залізничні крани (код 3.2.а) (а. с. 120) віднесено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких діє право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, факт віднесення посади машиніст кранів (крановик), яку займає ОСОБА_1 , до Списку № 2 також підтверджується виписками з вищевказаних наказів (а. с. 15-16).

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про те, що відповідними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану (крановик), яка за результатами атестації робочих місць протягом 1995-2016 років підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, а тому доводи касаційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Разом з тим, сам факт наявності в списках тієї чи іншої посади, яку займає особа, не дає права на призначення пільгової пенсії. Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професії у відповідному списку, а й зайнятість в умовах, передбачених списком, повний робочий день, оскільки необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16 травня 2018 року в справі № 298/500/15-ц (провадження № 61-6690св18), від

19 вересня 2018 року в справі № 362/5157/16-ц (провадження

№ 61-13199св18).

Зобов`язуючи відповідача надати позивачу уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу про зайнятість у шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, суди попередніх інстанцій виходили з того, що робочим місцем ОСОБА_1 є залізничний кран, в кабіні якого позивач перебуває безпосередньо та упродовж усієї робочої зміни.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в позасудовому порядку неодноразово звертався до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» із заявами, у яких просив видати йому уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 10 вересня 2019 року № 471 за період з 23 червня 1998 року по 31 серпня 2019 року ОСОБА_1 за виробничою необхідністю на підставі нарядів-путівок згідно із табелями обліку робочого часу фактично відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 684 календарних днів машиністом крану (крановик) 6 розряду, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 2а «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сполук та копрові роботи. Ремонт металургійних печей. Випалювання доломіту та вапна» позиція 3.2а (а. с. 45)

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 20 березня 2020 року № 208 ОСОБА_1 за період з 23 червня 1998 року по 28 березня 2020 року за виробничою необхідністю на підставі нарядів-путівок згідно із табелями обліку робочого часу фактично відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 706 календарних днів машиністом крану (крановик) 6 розряду, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 2а «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сполук та копрові роботи. Ремонт металургійних печей. Випалювання доломіту та вапна» позиція 3.2а (а. с. 48).

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 23 червня 2020 року № 363 ОСОБА_1 за період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року за виробничою необхідністю відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 720 календарних днів. У період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року фактично 7 294 календарних дні не був зайнятий 80 % робочого часу в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тобто, відпрацював фактично 7 294 календарних дні на загальних підставах (а. с. 54).

Таким чином, обґрунтованими є доводи касаційної скарги з посилання на те, що суди не встановиили зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 % робочого часу) в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, та вищевказані докази не дослідили, а тому суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» в касаційній скарзі на те, що постійне робоче місце позивача знаходилось на території комбінату, де умови роботи не відповідали умовам шкідливості та важкості для віднесення їх до визначених Списків № 2, спростовуються вищевказаними встановленими судами обставинами, у тому числі вищевказаними довідками від 10 вересня 2019 року № 471, від 20 березня 2020 року № 208, від 23 червня 2020 року № 363.

Посилання в касаційній скарзі на висновки, викладені Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року, Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року в справі № 210/5268/17, від 03 жовтня 2018 року в справі № 362/6378/16-ц, від 12 квітня 2018 року в справі № 755/4961/16-ц, від 24 грудня 2019 року в справі № 185/2715/17, від 16 травня 2018 року в справі № 298/500/15-ц, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року в справі № 589/2794/16-ц, не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини у цих справах є відмінними від обставин у справі, яка переглядається.

Верховний Суд наголошує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Оскільки суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, зокрема зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 % робочого часу)в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, збирати та надавати оцінку доказам, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду, а справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Із метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), Верховний Суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об'єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене в цій постанові, повно та всебічно дослідити обставини щодо зайнятості ОСОБА_1 повний робочий день унесприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, які мають значення для правильного вирішення спору, та ухвалити справедливе та законне рішення по суті.

Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази або необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у порядку статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанціїнабирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук