РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на одну чверть від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.

Стислий виклад позицій позивача.

Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину, на утримання якої, згідно рішення суду з відповідача присуджено до стягнення аліменти в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. В зв`язку з підвищенням цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни та комунальні послуги, змінилось матеріальне становища позивача, коштів на утримання сина не вистачає. Відповідач добровільно збільшити розмір аліментів відмовляється, що стало підставою звернення до суду.

Позивач вказала, що їй одній матеріально важко утримувати сина, оскільки вона також має доньку від попереднього шлюбу, яку утримує одна, адже являється матір`ю одиначкою та несе значні витати на її навчання у вищому навчальному закладі. Крім того, у неї існують також боргові зобов`язання. На даний час збільшились потреби сина, який навчається у школі, прожитковий мінімум на нього також збільшився. Відповідач являється людиною працездатного віку, не є платником аліментів по утриманню інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких зобов`язаний утримувати, немає.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

31.05.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки позивач ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 07.06.2021.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Жмеринської міської ради відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Відповідачу ОСОБА_2 надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с. 29).

Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони перебувають у шлюбі (а.с.6), від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.05.2021 № 01-330, позивач проживає в с. Подільське Жмеринського району разом з нею проживають син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , батьком якої відповідно до ч.1 ст. 135 СК України записаний ОСОБА_4 (а.с.9,11). Донька позивача ОСОБА_4 навчається на першому курсі Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, що вбачається з довідки Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського (а.с.10).

Як вбачається з копії виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду від 29.08.2016 з відповідача на користь позивача на утримання сина присуджені до стягнення аліменти в розмір 600 грн. щомісячно (а.с.12).

25.06.2020 позивачем укладено договір споживчого кредиту та отримано кошти в сумі 30000 грн. зі строком повернення до 24.06.2025 року, що стверджується копією договору про споживчий кредит № 552/33-К (а.с.13-18).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

З доказів наданих позивачем вбачається, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду від 29.08.2016, є значно меншими від встановленого мінімального розміру аліментів, сума яких є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З часу присудження аліментів матеріальне становища позивача змінилося в гіршу сторону, позивач має на утриманні двох дітей, страшу доньку позивач утримує самостійно, молодша дитина син з віком потребує більших затрат для його гідного виховання та розвитку. Окрім того позивач має також і боргові зобов`язання.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.08.2016, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що право на зміну способу аліментів за позовом одержувача аліментів визначено у ч. 3 ст. 181 СК України, на даний час відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн., що не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, тому позовні вимоги позивача відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Таке рішення суду буде забезпечувати найкращі інтереси дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень , а на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. відповідно до квитанції № 190521-1 (а.с.20).

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 141, 259,263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фіксованої суми в розмірі 600 грн. на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 29.08.2016 (справа 130/1610/16-ц) про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 600 грн. припинити та повернути до суду, після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: А.М. Заярний