Провадження № 2-н/643/3425/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцова Д.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Київтеплоенерго» (далі заявник) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 (далі боржник) заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 9239,60 грн., з яких: заборгованість по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води 8741,47 грн.; три відсотка річних - 41,86 грн.; інфляційні нарахування - 229,27 грн.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи Московському районному суду м. Харкова, суд керується таким.

Як вбачається з доводів заяви та договору № ЛА-131-А від 21.01.2019 року, квартира АДРЕСА_1 , за адресою якої боржником було отримано послуги, з приводу оплати яких подано заяву про видачу судового наказу, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на території Печерського району м. Києва. Відповідач зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , тобто на території Московського району м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, якою встановлено правила виключної підсудності, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

В цій же постанові Верховним Судом зазначено, що квартира, за якою виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова. Посилання судів попередніх інстанцій на те, що адреса реєстрації місця проживання відповідачів знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова, як на підставу повернення позовної заяви є необґрунтованими, оскільки у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, до заяви про видачу судового наказу в даній цивільній справи повинні застосовуватись правила виключної підсудності, передбачені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно яких позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки нерухоме майно, за яким виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, знаходиться на території Печерського району м. Києва, зазначена справа непідсудна Московському районному суду м. Харкова та відноситься до виключної підсудності Печерського районного суду м. Києва.

Розгляд даної справи Московським районним судом м. Харкова призведе не тільки до порушення правил виключної підсудності, встановлених ЦПК України, а й може призвести до порушення права учасників справи на справедливий суд, яке гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст. 6 вказаної Конвенції, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Судом, встановленим законом для розгляду даної цивільної справи, є Печерський районний суд м. Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, з метою дотримання вимог законодавства України щодо територіальної підсудності даної справи, а також вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи судом, встановленим законом, суд передає справу на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 27, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов