Справа № 482/698/21
Номер провадження 2/482/426/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі , -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим і підписаним її представником - адвокатом Бараненком Д.В., до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 8000 грн. щомісячно, а також аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 8000 грн. щомісячно

На обґрунтування позову вказала, що 08 жовтня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

Від шлюбу сторони мають маємо двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя. Як наслідок, вони стали одне для одного зовсім чужими людьми. Вже тривалий час кожен з нас живе окремим життям та своїми інтересами. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 до Новоодеського районного суду Миколаївської області подано позовну заяву про розірвання шлюбу.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припиненні з вересня 2020 року.

З цього часу, відповідач почав проживати окремо від позивача та дітей.

Після цього, маючи реальну можливість приймати участь у виховані та забезпечені дітей, відповідач з власної ініціативи, самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не цікавиться фізичним, духовним та моральним розвитком, станом їх здоров`я, тобто свідомо участі в житті дітей не приймає.

На теперішній час, діти знаходиться повністю на утриманні позивача та проживають разом з нею, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №204 від 16.04.2021 р. та довідкою про реєстрацію місця проживання № 885 від 10.09.2020 р.

Посилаючись на вищевикладене позивач просила стягувати з відповідача на утримання двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі 8000 грн. на кожну дитину щомісячно

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них не надходило. Відзив не подано.

У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, відзив до суду подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, з 08 жовтня 2005 року сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було укладено в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1316, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 28.03.2006 року) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 14.03.2016 року)

Як вбачається з матеріалів справи, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується:

-відповіддю завідувача ДНЗ № 148 «Катруся» № 62/16-07 від 12.05.2021 р., з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дитячий садок з 23.08.2018 р. по теперішній час, мати ОСОБА_1 , є активним учасником життя групи, членом батьківського комітету, цікавиться життям доньки у дошкільному закладі. Батько, ОСОБА_2 , періодично приводив дитину в дошкільний заклад. З квітня 2021 р. і по теперішній час, дочку приводить та забирає лише мати. Батько був присутній а батьківських зборах лише раз 08.10.2019 р. на решті батьківських зборів була присутня мати;

-відповіддю директора Миколаївської гімназії № 4, вихідний № 133 від 21.04.2021 р., з якої вбачається, що ОСОБА_3 навчається в 9-А класі. За весь час навчання класний керівник ОСОБА_4 , підтримувала стосунки лише з матір`ю учня. Батько протягом всього навчання дитини в гімназії не з`являвся, батьківські збори не відвідував.

-відповіддю завідувача Сімейної амбулаторії № 7, вихідний № 01-13/56 від 05.05.2021 р., з якої вбачається, що разом з дітьми сімейну амбулаторію відвідує мати. Батько станом здоров`я дітей не цікавиться.

Відповідач проживає окремо від позивача та дітей

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, діти знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своїх дітей у повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 грн., з 1 липня - 2013 грн., з 1 грудня - 2100 грн., а для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільних з позивачем дітей захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб та наявність у нього рухомого та нерухомого майна.

Розмір заробітку відповідача підтверджено його податковими деклараціями за 2019-2020 роки.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, є фізичною особою підприємцем, має дохід достатній для забезпечення належного рівня утримання своїх дітей, не має інших утриманців, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог повністю, а саме про стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, що у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 27.05.2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП, на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 8000(вісім тисяч) грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27.05.2021 року до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя: Сергієнко С.А.