Справа №442/5459/21
Провадження №2/442/1179/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 жовтня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Кмітя Р.Б.,

розглянувши у відкритому суловому засіданні в залі суду в м. Дрогобич в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Кредобанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

встановив :

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з останніх заборгованість за кредитним договором № CL-195885 від 30.05.2019 в розмірі 158727,84 грн., судовий збір в розмірі 2380,92 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 15872,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.05.2019 між АТ „Кредобанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-195885, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн. з кінцевим терміном повернення до 29.05.2024 з процентною ставкою 35% річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим станом на 04.06.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "Кредобанк" становить 158727,84 грн, з них 94832,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 63895,02 грн - заборгованість за відсотками. Відповідач в анкеті-заяві № CL-195885 зазначила інформацію про фактичні сімейні відносини із ОСОБА_2 та своїм підписом підтвердила, що сума отриманого нею кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя. Посилаючись на викладене та позицію ВС у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020 просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ „Кредобанк суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 158727,84 грн. та судові витрати.

16.07.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 05.08.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.09.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

16.09.2021 від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутності та підтримання позову.

20.09.2021 розгляд справи відкладено на 04.10.2021, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання.

04.10.2021 від представника позивача надійшло клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, не повідомила причини неявки, про розгляд справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення щодо задоволення позову в частині стягнення солідарно з нього заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що він не проживає з відповідачкою ОСОБА_1 з 2008 року та про отримання нею кредиту йому нічого не було відомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.

Встановлено, що 30.05.2019 між Акціонерним товариством Кредобанк і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-195885, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 100 000 грн. на строк до 29.05.2024 зі сплатою 35 % річних за користування кредитом.

У відповідності до п. 6.1 та п. 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється згідно Графіку платежів (Додаток №1 до Договору).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, видавши ОСОБА_1 кредит в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточні потреби 100000 грн відповідно до п. 2.4 кредитного договору.

Заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки сплачена не була.

28.04.2021 представник АТ „Кредобанк направив ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. Позичальник отримав відправлення 14.05.2021, проте, заборгованість за кредитом погашена не була.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-195885 від 30.05.2019 станом на 04.06.2021 сума боргу становить 158727,84 грн, з них 94832,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 63895,02 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ „Кредобанк підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № CL-195885 від 30.05.2019 в розмірі 158727,84 грн, з них 94832,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 63895,02 грн - заборгованість за відсотками.

Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15872,784 грн., суд зауважує наступне.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги, укладений 11.02.2019 між АТ „Кредобанк і Адвокатським об`єднанням БІЗНЕС і ПРАВА, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000531 від 30.11.2018 та Довіреність №11821 від 30.12.2020. Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат. А тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог за необґрунтованістю.

При звернені до суду із вказаним цивільним позовом АТ „Кредобанк було сплачено 2380,92 грн. судового збору.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2380,92 грн.

Щодо заявлених позовних вимог АТ „Кредобанк до відповідача ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-195885 від 30.05.2019, то суд приходить до переконання, що у їх задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

Як вказує представник позивача в обґрунтування позовних вимог, 27.05.2019 між АТ „Кредобанк та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № СL-195885 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини, про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та те, що суму отриманого нею кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя. Посилаючись на позицію ВС у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020 вважає ОСОБА_2 співвідповідачем у справі.

Так, факт шлюбних відносин підтверджується штампом у паспорті ОСОБА_1 про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_2 від 08.06.2001. У вищевказаній Анкеті-заяві ОСОБА_3 підтвердила своїм підписом, що ціль отриманого нею кредиту є рефінансування кредитів зазначених у п. 5 Анкети.

Однак, суд не погоджується із доводами представника позивача щодо можливості застосування до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя, оскільки, як встановлено судом, договору поруки ОСОБА_2 не підписував, доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, наявність в Анкеті інформації щодо сімейних відносин не підтверджує, що ОСОБА_2 погодився взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ „Кредобанк . У поданій заяві ОСОБА_2 заперечив щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 та відомостей щодо отриманні нею кредиту, а тому підстави для задоволення позову АТ „Кредобанк у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні. Таким чином в задоволенні позовних вимог АТ „Кредобанк до ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства „Кредобанк заборгованість за кредитним договором № CL-195885 від 30.05.2019 в розмірі 158727,84 (сто п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять сім гривень вісімдесят чотири копійки) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства „Кредобанк судовий збір в розмірі 2380,92 (дві тисячі триста вісімдесят гривень дев`яносто дві копійки) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського Апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство „Кредобанк, ідентифікаційний код юридичної особи - 09807862, адреса: м. Львів, вул. Сахарова, 78.

Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Нагірна О.Б.