Справа №442/5240/20
Провадження №2/442/1077/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

секретаря Антоненко В.О.,

з участю представників позивача - ОСОБА_1 , адвоката Попів-Кішко Р.Й.,

представника відповідача адвоката Ловінської С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирним коридором загального користування, -

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснити демонтаж дерев`яних дверей у коридорі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позову вказує на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_5 . Відповідач ОСОБА_3 є її сусідкою та власницею квартири АДРЕСА_3 . Відповідач самовільно встановила двері в коридорі загального користування, чим позбавила її можливості вільного доступу до вікон, що знаходяться в цьому коридорі. Зазначає, що приміщення загального користування, в даному випадку коридор, є спільним майном багатоквартирного будинку, і відповідно всі власники квартир є співвласниками на праві спільної сумісної власності. З метою захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що відповідач у 2001 році придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира знаходиться на другому поверсі двохповерхового чотирьохквартирного будинку, до якої вхід через загальний коридор та сходову клітку (коридор), частина якої площею 4,6 кв.м є невід`ємною частиною загальної площі квартири. Спірні двері єдині вхідні двері до її квартири, які були встановлені ще попередніми власниками до 2001 року, а площа квартири зі сходовою кліткою становить 58,6 кв.м. Зазначає, що з моменту придбання квартири у 2001 році ОСОБА_3 жодних будівельних робіт не здійснювала. Вхід у квартиру АДРЕСА_5 є зі сторони вулиці, де окремо облаштовані бетонні сходи та ганок, а інші двері (запасний вхід) знаходиться у їх спільному коридорі.

Представники позивача - ОСОБА_1 та адвокат Попів-Кішко Р.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. ОСОБА_1 доповнила, що спірні двері встановлені незаконно, оскільки такі розташовані на сходовій клітці. У зв`язку з цим, позивачу чиняться перешкоди у користуванні спільним коридором.

Представник відповідача - адвокат Ловінська С.С. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила та підтримала викладене у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, долучені до позовної заяви, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право мирно володіти своїм майном та неможливість позбавлення особи свого майна не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права закріплені у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в тому числі порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володінням.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 30.09.1997 Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_2 є одним зі співвласників квартири АДРЕСА_5 .

Згідно з заяв, адресованих голові Дрогобицької міської ради п. Кучмі Т., ОСОБА_2 зверталася до міської влади з вимогою демонтажу самовільно встановлених дверей у коридорі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 .

З договору дарування від 05.10.2001 №3745 вбачається, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,6 кв.м, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З листа-відповіді №3-24/652 від 30.01.2020 виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, адресованого ОСОБА_2 , вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що на АДРЕСА_2 на земельній ділянці, що відноситься до земель міста та не надана в приватну власність або користування, знаходиться чотирьохквартирний житловий будинок, в якому квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 58,6 кв.м, згідно договору дарування від 05.10.2001 № 3745,Є належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Квартира знаходиться на другому поверсі, до якої вхід через загальний коридор та сходову клітку (коридор), частина якої площею 4,6 кв.м. є невід`ємною частиною загальної площі квартири. На момент перевірки встановлено, що дверний проріз на сходовій клітці влаштовано попереднім власником до 2001 року і площа квартири зі сходовою кліткою - 58,6 кв.м. відповідає поверховому плану технічного паспорту від 15.11.1994, виданого Дрогобицьким МБТІ та технічній характеристиці квартири. Будівельних робіт ОСОБА_3 не здійснювала.

З акту, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2020 № 12/20 вбачається, що на АДРЕСА_2 на земельній ділянці, що відноситься до земель міста та не надана у приватну власність або користування, знаходиться чотирьохквартирний житловий будинок, в якому квартира АДРЕСА_3 загальною площею 58,6 кв.м, згідно договору дарування від 05.10.2001 № 3745, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Квартира знаходиться на другому поверсі, до якої вхід через загальний коридор та сходову клітку (коридор), частина якої площею 4,6 кв.м. є невід`ємною частиною загальної площі квартири. На момент перевірки встановлено, що дверний проріз на сходовій клітці влаштовано попереднім власником до 2001 року і площа квартири зі сходовою кліткою загальною площею 58,6 кв.м. відповідає поверховому плану технічного паспорту від 15.11.1994, виданого Дрогобицьким МБТІ та технічній характеристиці квартири. Будівельних робіт ОСОБА_3 не здійснювала.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6 вбачається, що загальна площа квартири 58,6 кв.м., в тому числі коридори: 4,6 кв.м та 7,8 кв.м.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалась на те, що відповідач самовільно встановила двері в коридорі загального користування, чим позбавила її можливості вільного доступу до вікон, що знаходяться в цьому коридорі.

Разом з тим, з наданого суду технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6 , акту, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2020 № 12/20, вбачається, що площа квартири відповідача зі сходовою кліткою (площею 4,6 кв.м.) відповідає поверховому плану технічного паспорту від 15.11.1994, виданого Дрогобицьким МБТІ та технічній характеристиці квартири.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем влаштовано дерев`яні двері у коридорі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , суду надано не було.

Судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане чи оспорюване право, свободи чи інтереси. Проте, позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем влаштовано дерев`яні двері у коридорі загального користування, а відтак не доведено порушення її права на користування спірним коридором, як об`єктом права спільної власності співвласників будинку. Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.259 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирним коридором загального користування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.10.2021.

Суддя Грицай М.М.