Провадження №2/932/4690/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Візір Ольги Олександрівни, заінтересовані особи стягувач ОСОБА_2 , Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 10.12.2020 року звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. В обґрунтування своєї скарги зазначив, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року по справі № 200/10879/13-ц з нього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 липня 2013 року до її повноліття на користь матері ОСОБА_2 . Виконавчий лист ОСОБА_2 отримала лише у травні 2019 р. та подавала на примусове виконання до Шевченківського ВДВС у жовтні 2019 р., виконавче провадження ВП № 60199747 відкрите Постановою державного виконавця Візір О.О. від 03.10.2019р. Скаржник, як боржник у виконавчому провадженні, постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, а тому був необізнаним про його існування. На час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів січень 2014 р. і по цей час він працював і працює в Дніпровській виправній колонії № 89, де подав рапорт про відрахування аліментів добровільно. У зв`язку зі зміною сімейних обставин одруженням з іншою жінкою, народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 та тимчасовим збільшенням у зв`язку з цим фінансових витрат, за усною згодою зі стягувачем ОСОБА_2 про тимчасове припинення добровільної сплати аліментів на доньку з обов`язком в подальшому продовжити сплату аліментів з погашенням виниклої заборгованості після звернення стягувача до ДВС, припинив добровільні відрахування аліментів із своєї заробітної плати. Після цього періодично, а саме по листопад 2020 року, він звертався до Шевченківського відділу ДВС для з`ясування чи не відкрито щодо нього виконавчого провадження про примусове стягнення аліментів. На свої усні запитання отримував усні відповіді про відсутність відкритих виконавчих проваджень, де він є боржником. Як потім з`ясувалось, така ситуація після 03.10 2109 року виникла через помилку в написанні його прізвища в реєстрі виконавчих проваджень, а саме « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 », а тому у ВДВС не могли знайти відкрите відносно нього виконавче провадження. 18.11.2020 року, після отримання скарги представника стягувача у ВП № 60199747, державним виконавцем ухвалено низку рішень, у т.ч. винесено Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявною заборгованістю ОСОБА_1 по сплаті аліментів більш ніж рік. Такі рішення державного виконавця він вважає протиправними та такими, що не відповідають принципу верховенства права у виконавчому провадженні та нормам Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на з ч. 1 статті 8 Конституції України, згідно якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права та ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», в якій закріплено норму про те, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, у тому числі, і верховенства права. Виходячи з вищезазначеного, просить суд визнати Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.11.2020 року неправомірною та скасувати.

Також скаржник просить суд визнати поважною причину пропуску ним строку для звернення з цією скаргою та поновити його, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2019 року та постанову про заборону керування транспортним засобом від 18.11.2020 року він не отримував, а дізнався про них лише 03.12.2020 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, до цієї дати він не отримував будь-яких документів від відділу ДВС.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2021 року за заявою представника скаржника скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Візір Ольги Олександрівни, заінтересовані особи стягувач ОСОБА_2 , Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), залишена без розгляду в частині вимоги скарги про визнання неправомірною та скасування Постанови державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Філіпової А.В. від 03.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60199747.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Гейко В.І. підтримав скаргу в частині вимог щодо визнання неправомірною та скасування постанови про заборону керування транспортним засобом від 18.11.2020 року та просив її задовольнити. Зазначив, що боржник ОСОБА_1 з моменту прийняття судом рішення про сплату аліментів працював (2014р.) і до теперішнього часу працює, що він ознайомився вперше з матеріалами виконавчого провадження № 60199747 та отримав Постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2019 року лише 03 грудня 2020 року в приміщенні Шевченківського відділу ДВС і лише після цього державний виконавець направив за місцем роботи скаржника в Постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 18.11.2020 року. Таким, чином вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів у скаржника немає, адже він не ухилявся від сплати аліментів, він декілька разів звертався до ДВС, але працівники виконавчої служби із-за неправильного написання його прізвища не повідомляли йому про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження. Просить також суд врахувати норми ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за якими тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Представник ОСОБА_2 адвокат Гусакова А.Б. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилалась на те, що законодавством про виконавче провадження такої підстави для скасування постанови про заборону керування транспортним засобом, як відсутність вини платника аліментів у виникненні заборгованості не передбачено.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року по справі № 200/10879/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 липня 2013 року до її повноліття на користь матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 з 2014 року сплачував аліменти у добровільному порядку, виконавчий лист стягувач ОСОБА_2 отримала у травні 2019 року та подавала на примусове виконання до виконавчої служби у жовтні 2019 року.

З 11 червня 2008 року по цей час боржник ОСОБА_1 працює в Державній установі Дніпровська виправна колонія № 89, де подав рапорт про добровільне відрахування аліментів без вимоги державного виконавця.

У зв`язку зі зміною сімейних обставин одруженням з іншою жінкою, народженням 26.04.2019 року сина ОСОБА_4 та тимчасовим збільшенням у зв`язку з цим фінансових витрат, за усною домовленістю зі стягувачкою ОСОБА_2 про тимчасове припинення добровільної сплати аліментів на доньку з обов`язком в подальшому продовжити сплату аліментів з погашенням виниклої заборгованості після звернення стягувача до ДВС, ОСОБА_1 припинив добровільні відрахування аліментів із своєї заробітної плати.

В травні 2019 року стягувач отримала виконавчий лист від 21.05.2019 року, виданий на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року по справі № 200/10879/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 і подала його до ДВС, де державним виконавцем Філіповою А.В. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2019 р.

Копія Постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом, як це передбачено законом «Про виконавче провадження», не надсилалась, а тому ОСОБА_1 не знав про відкриття щодо нього виконавчого провадження.

18.11.2020 року, тобто більш ніж через рік після відкриття виконавчого провадження 03.10.2019 року державним виконавцем ухвалені рішення - винесено Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників; Постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; Постанову про арешт майна боржника; Постанову про арешт коштів боржника; Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. При цьому прізвище боржника було неправильно зазначено як « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 ».

На підставі листа з місця роботи боржника ОСОБА_1 та наданих ним довідок про грошове забезпечення державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, про що свідчить розрахунок заборгованості державного виконавця Візір О.О. в ВП 60199747 від 27.11.2020 року і лише 27.11.2020 року державним виконавцем Візір О.О. було виправлено помилку у прізвищі боржника - винесено Постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість неправильного прізвища боржника: « ОСОБА_5 » - внесено правильне прізвище: « ОСОБА_5 ».

03.12.2020 року боржник ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову, із даною скаргою звернувся до суду 11.12.2020 року, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що факт бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні № 60199747 визнаний і підтверджується самою позивачкою, оскільки 12.11.2021 року представником позивача адвокатом Гусаковою А.Б. було подано до відділу ДВС скаргу на бездіяльність державного виконавця Візір О.О. у виконавчому провадженні № 60199747 від 06.11.2020 року, з тексту якої вбачається, що державним виконавцем Візір О.О. не вчинено будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні. Отримавши цю скаргу представника ОСОБА_2 , начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 26.11.2020 року надав доручення начальнику Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який зобов`язав начальника Шевченківського ВДВС здійснити перевірку виконавчого провадження № 60199747.

30.11.2020 року за дорученням начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) начальником Шевченківського ВДВС було проведено перевірку ВП № 60199747 та винесено Постанову № 60199747 про результати перевірки законності ВП № 60199747, з якої вбачається, що державні виконавці декілька разів звертались до ДФС за повідомленням РНОКПП боржника, декілька разів звертались до ДФС про наявні рахунки боржника і звідки дізнались про місце роботи ОСОБА_1 та декілька разів звертались до Пенсійного фонду України, де дізнавались також про його місце роботи. Але навіть після отримання інформації про місце роботи боржника, державні виконавці не проводили необхідних виконавчих дій у даному виконавчому провадженні. Тобто, перевіркою встановлено, що рішення суду про стягнення з боржника аліментів у період з 03.10.2019 року по листопад 2020 року не виконувалось через протиправну бездіяльність державного виконавця, а не з вини боржника.

Також судом встановлено, що державним виконавцем лише 18.11.2020 року (майже через рік після відкриття виконавчого провадження) було винесено Постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.11.2020 року та після її винесення направлено за місцем роботи скаржника. Разом з цим, у разі своєчасного направлена державним виконавцем Постанови про звернення на заробітну плату за місцем роботи боржника, заборгованість би взагалі не виникла, і не виникло б підстав для ухвалення рішення про заборону боржнику керування транспортним засобом.

Крім цього, ОСОБА_1 наразі перебуває у новому зареєстрованому шлюбі, від якого у нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син. Скаржник ОСОБА_1 не має власного житла і разом зі своєю сім`єю проживають наразі в АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації його дружини, і кожного робочого дня вимушений їздити з с. Миколаївки в м. Дніпро на роботу на власному транспортному засобі. А за таких обставин суд вважає, що заборона керування може призвести до позбавлення боржника основного законного джерела засобів для існування через можливість втрати роботи.

Відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. із змінами, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, що передбачено ст. 447 ЦПК України.

Як передбачено п. а ч. 1 та ч. 2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, що передбачено ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Перевіривши доводи скаржника, суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови від 18.11.2020, оскільки про таке рішення йому стало відомо лише 03.12.2020 року і 11.12.2020 ним подано дану скаргу до суду, тому вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із даною скаргою.

Враховуючи обов`язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов`язаний дотримуватись Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в частині 1 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів відповідно до п. 2 ч. 9 якої: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Згідно ч. 10 цієї ж статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»: тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Статтею 2 ЦПК України установлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, з`ясувавши усі обставини по справі, суд дійшов до висновку, що постанова державного виконавця від 18.11.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки заборгованість зі сплати аліментів у боржника на час її винесення виникла не через ухиляння боржника від сплати аліментів та не з його вини, а через бездіяльність державного виконавця, в провадженні якого перебував на виконанні виконавчий лист.

Крім того державним виконавцем не було враховано того, що встановлене обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. Крім того, постановою державного виконавця від 18.11.2020 року також звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 50% від заробітної плати для сплати і чергових платежів і заборгованості з аліментів.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Візір О.О. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.11.2020 року у виконавчому провадженні № 60199747.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України з Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 210, 260, 261, 447-453 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Візір Ольги Олександрівни, заінтересовані особи стягувач ОСОБА_2 , Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро).

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Візір Ольги Олександрівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.11.2020 року у виконавчому провадженні № 60199747.

Стягнути з Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Кудрявцева