КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кебкала Олександра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л.М.,

у цивільній справі № 759/10167/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: приватний виконавець Левченко Яна Олександрівна, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

в с т а н о в и л а :

У травні 2021 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: приватний виконавець Левченко Яна Олександрівна, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року цивільну справу у відповідності до положень ст. 31 ЦПК України разом з додатками передано до Шевченківського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвели до помилкового застосування судом положень ст. 31 ЦПК України.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зауважував, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, зазначивши, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. У той час, як позивачем подано позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до юридичної особи - ТОВ «ФК «Фінрайт», а не до фізичної особи як це зазначено судом в оскаржуваній ухвалі.

Зазначаючи також, що не вбачає підстав, які б згідно до положень ст. 28 ЦПК України не дозволили позивачу обирати підсудність в Святошинському районі м. Києва з урахуванням спору, який виник. Незважаючи на те, що за ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звертаючись до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ТОВ «ФК «Фінрайт», треті особи: приватний виконавець Левченко Я.О., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, виходив з положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України - позови можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Приймаючи рішення щодо передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва за правилами ст. 31 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , не проживає в Святошинському районі м. Києва, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги, які були заявлені позивачем при зверненні до суду з позовом, а саме визнання виконавчого напису нотаріуса від 17 лютого 2021 року зареєстрований в реєстрі за № 1540, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 72 558, 26 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 999-00028933/1 від 16 квітня 2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

Положення ст. 28 ЦПК України вказують на перелік справ право вибору підсудності яких належить позивачу. Тлумачення ст. 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч.16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

На підтвердження свого звернення за альтернативною підсудністю саме до Святошинського районного суду м. Києва, позивач зазначав, що 02 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Левченко Я.О. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 17 лютого 2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 1540.У відповідності до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15 квітня 2021 року винесеної приватним виконавцем Левченко Я.О., описано та накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Старт-4», площею 22,10 кв.м., який розташований в м. Києві по вул. Василя Степаненка, 4-А , що територіально розташований в Святошинському районі м. Києва.

Тобто, майно боржника - ОСОБА_1 щодо якого проводяться виконавчі дії знаходиться на території Святошинського району міста Києва.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами ч.1 та ч.2 наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що справа не підлягає розгляду Святошинським районним судом міста Києва. Позивач використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувшись до Святошинського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 368, 379, 381, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Кебкала Олександра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді: