ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 638/2005/15-ц

провадження № 22ц/818/5967/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року в складі судді Руднєвої О.О. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Служби у справах дітей Департаменту праці і соціального захисту населення Харківської міської ради, про поновлення порушеного права, припинення права спільної сумісної власності на квартиру, визначення порядку користування квартирою

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

На вказане рішення суду поштою 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку, мотивоване тим, що копію оскаржуваного рішення суду він отримав лише 18 серпня 2021 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин пропуску строку з 05 квітня 2016 року по 28 серпня 2021 року та наданням відповідних доказів щодо цього, а також виправленого ордеру, з дня отримання копії цієї ухвали.

Зокрема, в ухвалі зазначено, що рішення ухвалено 24 березня 2016 року. З журналу судового засідання від 24 березня 2016 року вбачається, що під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення відповідач ОСОБА_1 був присутній. Отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду у ОСОБА_1 закінчився 04 квітня 2016 року. Проте, він подав апеляційну скаргу лише 28 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку більш ніж на 5 років. До посилань ОСОБА_1 на те, що копію оскаржуваного рішення суду він отримав лише 18 серпня 2021 року суд ставиться критично, оскільки як вбачається з його заяви від 09 серпня 2021 року про видачу копії та розписки про отримання копії, він отримав копію рішення суду від 24 березня 2016 року повторно. Також, ОСОБА_1 сплачено судовий збір за повторну видачу копії судового рішення. Інших причин поважності пропуску строку з 05 квітня 2016 року по 28 серпня 2021 року апелянтом не вказано та доказів щодо цього не надано.

На виконання ухвали судді 05 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання, а якому зазначено, що з проголошеної частини рішення судом першої інстанції він не зрозумів його змісту. Про зміст оскаржуваного рішення він дізнався у серпні 2021 року, коли позивачка незаконно вселила у займане житлове приміщення сторонніх осіб. Вказав про те, що заяву про повторну видачу копію судового рішення складено ним за допомоги працівника канцелярії суду та, не будучи юридично обізнаною особою, не зрозумів значення цієї заяви. Вважав, що необхідним є сплата судового збору за видачу документа судом. Також надав виправлений ордер.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи клопотання ОСОБА_1 судова колегія вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Як вбачається з матеріалів справи рішення ухвалено 24 березня 2016 року. З журналу судового засідання від 24 березня 2016 року вбачається, що під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення відповідач ОСОБА_1 був присутній.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду у ОСОБА_1 закінчився 04 квітня 2016 року.

Проте, він подав апеляційну скаргу лише 28 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку більш ніж на 5 років.

Жодних поважних причин, що перешкоджали ОСОБА_1 самостійно більше п`яти років отримати інформацію щодо результатів розгляду цієї справи не зазначив та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження.

До посилань ОСОБА_1 на те, що копію оскаржуваного рішення суду він отримав лише 18 серпня 2021 року суд ставиться критично, оскільки як вбачається з його заяви від 09 серпня 2021 року про видачу копії та розписки про отримання копії він отримав копію рішення суду від 24 березня 2016 року повторно. Також, ОСОБА_1 сплачено судовий збір за повторну видачу копії судового рішення

Крім того, судова колегія бере до уваги, що відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі Судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 рокувнесене до Єдиного державного реєстру судових рішень 28 березня 2016 року, а тому, у ОСОБА_1 був реальний публічний доступ до цього рішення.

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів виходить із того, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року в складі судді Руднєвої О.О. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Служби у справах дітей Департаменту праці і соціального захисту населення Харківської міської ради, про поновлення порушеного права, припинення права спільної сумісної власності на квартиру, визначення порядку користування квартирою.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги з додатками (а.с.106-113), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, після її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський