Провадження № 2-о/643/802/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 83 від 13.02.2010, в якому змінити місце народження дитини.

Суддя, розглянувши подану заяву, дійшов наступного висновку.

Згідно частини 7 статті 19, статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Отже, з заявлених вимог вбачається, що розгляд заяви з такими вимоги в порядку окремого провадження не передбачено статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7 Правил).

З матеріалів справи не вбачається, та заявник не зазначає у заяві, чи зверталась вона до органів державної реєстрації цивільного стану із заявою про внесення змін в актовий запис про народження дитини, та наслідки розгляду даної заяви органом державної реєстрації ацтів цивільного стану.

Правова позиція щодо розгляду такої категорії справ в порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17 та у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 635/4947/20.

При цьому суд зауважує, що відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 12 від 29 вересня 2016 року "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану", з огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України (в редакції 2005 року ) з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Також Верховний Суд України зауважив, що спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є публічно-правовим, тому належить до адміністративної юрисдикції. Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу (постанова від 03 жовтня 2017 року справа № 21-5607а15).

За змістом частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження не можуть розглядатися вимоги, які стосуються спору про право чи дії відповідних осіб. В порядку окремого провадження суд не може зобов`язувати заінтересовану особу вчиняти певні дії, що суперечить самій суті інституту окремого провадження як безспірного провадження.

Враховуючи те, що заявник звернувся до суду для захисту порушеного особистого немайнового права (частина 1 статті 273 Цивільного кодексу України), даний спір не може вирішуватись за правилами окремого провадження, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

За правилами частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що дана заява розгляду в порядку окремого провадження не підлягає, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, оскільки дані вимоги повинні розглядатися в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 258, 259, 260, 293, 294, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про внесення змін до актового запису про народження дитини.

Роз`яснити заявнику про право на звернення до суду з даними вимогами в позовному провадженні на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук