Справа № 454/2467/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Сокаль, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями судді Червоноградського міського суду Львівської області.

Позов мотивовано наступним.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2017р. у задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто з фермерського господарства «Бурка В.В.» в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 15 000грн.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2017р. апеляційну скаргу представника фермерського господарства "Бурка В.В.» - ОСОБА_1 відхилено.

Постановою Верховного України Касаційного цивільного суду від 31.10.2018р. касаційну скаргу задоволено частково, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2017р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04.10.2017р. скасовано та закрито провадження по справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Вважає рішення Червоноградського міського суду завідомо неправосудним.

Ухвалю Сокальського районного суду Львівської області від 09.07.2021р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Новосад М.Д.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як представник фермерського господарства «Бурка В.В.» дійсно звертався з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2017р. у задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто з фермерського господарства «Бурка В.В.» в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 15 000грн., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2017р.

Постановою Верховного України Касаційного цивільного суду від 31.10.2018р. касаційну скаргу задоволено частково, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2017р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04.10.2017р. скасовано та закрито провадження по справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку покликається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними.

В той же час, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2017р. не визнано завідомо неправосудним, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Так, позивач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням, оскаржив його до апеляційної, а потім і касаційної інстанції.

Слід врахувати і те, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Однак, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд не здобув.

З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, , місце знаходження: м.Київ, вул.Бастіонна,6.

Головуючий: Л. Ю. Фарина