Справа № 754/2369/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Микитюк А.В.,

представника заявника Братченка А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука Сергія Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду з скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука С.В. у порядку ст. 447 ЦПК України, в якій просить: поновити КП «Київтеплоенерго» строк на подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука С.В. в частині невинесення в межах виконавчого провадження № 55207740 постанови про заміну сторони (стягувача) з ПАТ «Київенерго» на його процесуального правонаступника КП «Київтеплоенерго»; визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука С.В. в частині невинесення в межах виконавчого провадження № 55207740 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.06.2020; зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 25.06.2020, винесену державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчуком Сергієм Вікторовичем в межах виконавчого провадження ВП № 55207740; зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження ВП № 55207740 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2017 у справі № 754/2369/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, 3% річних, інфляційної складової боргу та витрат на оплату судового збору; зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про заміну сторони стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його процесуального правонаступника КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в межах виконавчого провадження ВП № 55207740.

Вимоги поданої скарги обґрунтовані тим, що 22.02.2017 Деснянським районним судом м. Києва було розглянуто заяву ПАТ «Київенерго» та прийнято рішення у справі № 754/2369/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості. На підставі даного рішення державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчуком С.В. було відкрито виконавче провадження № 55207740, в ході виконання якого державним виконавцем не було вчинено жодних виконавчих дій з виконання судового наказу, при цьому, 16.07.2021 позивачу стало відомо, що 25.06.2020 державним виконавцем Колодчуком С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Винесену постанову КП «Київтеплоенерго» вважає незаконною, жодних документів виконавчого провадження на адресу підприємства не надійшло, а відтак заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2021 року прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання в справі.

У судовому засіданні представник заявника вимоги поданої скарги підтримав, просив задовольнити, надаючи пояснення посилався на обставини, що викладені в скарзі.

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Колодчук С.В. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином.

Боржниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи сповіщалась належним чином. 06.09.2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого заявниця просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня, про що надала довідку виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу».

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

КП «Київтеплоенерго» посилається на те, що не отримувало постанови органу ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.06.2020 ВП № 55207740, а випадково дізнались про неї 16.07.2021 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Таким чином, суд вважає за доцільне поновити КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» строк для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука Сергія Вікторовича, вчинені ним в межах виконавчого провадження ВП № 55207740.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука С.В. перебувало виконавче провадження № 55207740 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва № 754/2369/17 виданого 22.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 21 775, 39 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.04.2019 замінено сторону первісного стягувача у справі № 754/2369/17 з ПАТ «Київенерго» на його правонаступника Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», .

Частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону № 1404-VIII) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» через канцелярію органу ДВС подано заяву за вих. №7/2-3337 від 17.10.2019 щодо заміни сторони (стягувача) її правонаступником та надання письмової відповіді про хід виконавчого провадження. Відповідь просили направляти на адресу СП «Енергозбут» «Київтеплоенерго»: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 83/53.

У зв`язку з відсутністю інформації по виконавчому провадженню, 21.04.2021 КШКИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» цінним листом з описом вкладень направлено до органу ДВС заяву за вих. №7/2-442 від 21.04.2021 про надання інформації, якою просили повідомити про хід виконавчого провадження, направити копію постанови про заміну сторони її правонаступником, а у разі завершення виконавчого провадження надати інформацію з копіями відповідних документів.

Однак, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не отримали від органу ДВС ані відповіді, ані документів по ВП № 55207740.

16.07.2021 з Автоматизованої системи виконавчого провадження заявнику стало відомо, що 25.06.2020 державним виконавцем органу ДВС Колодчуком С.В., не замінивши стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його процесуального правонаступника - КП «Київтеплоенерго», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ПАТ«Київенерго» (09.08.2019 змінено назву на АК «К.ЕНЕРГО») за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 31 (22.04.2019 змінено адресу на Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34) за п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII. Постанова була винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вищевказана постанова була направлена на адресу первісного стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Таким чином, постанова державного виконавця органу ДВС Колодчука С.В. від 25.06.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, є неправомірною, оскільки винесена з порушенням прав правонаступника первісного стягувача КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до норм статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, в тому числі, верховенства права, обов`язковості виконання рішення, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості, об`єктивності, тощо.

Положеннями частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, ст. 448 ЦПК України)

Принцип обов`язковості судового рішення, закріплений на конституційному рівні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), набуває свого втілення у судоустрійному і процесуальному законодавстві. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судове рішення ухвалюється іменем України незалежно від того, до якого рівня судової системи або юрисдикції належить суд і в якому складі суддів (одноособово чи колегіально) розглянуто справу; саме в ньому підбивається підсумок судового розгляду.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини наголошує, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду. З позиції Суду правосудця було б примарним, якби національна правова система держави дозволяла остаточне, обов`язкове судове рішення залишати невиконаним на збиток одній зі сторін. Крім того, у рішенні по справі «Бурдов проти Росії» Суд вказав, що виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід`ємною частиною «справедливого судового розгляду» в значенні статті 6 Конвенції. Окрім того, підкреслено, що для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування. Не вживаючи заходів до виконання судових рішень, які набрали законної сили, упродовж тривалого часу - є позбавленням положення п. 1 ст. 6 Конвенції будь-якого сенсу, а значить є його порушенням.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Закону 1404-VIII органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону).

Крім того, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно із частиною першою статті 41 Закону 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону 1404-VIII, ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки, вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Таким чином, зважаючи на те, що постанова про заміну сторони виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження на адресу КП «Київтеплоенерго» не надходило, оригінал судового наказу від 22.02.2017 у справі № 754/2369/17 направлено неналежній особі, яка не є стороною у справі № 754/2369/17, державним виконавцем в ході виконавчого провадження не вчинено дій, щодо заміни неналежного стягувача, на заяву заявника винести постанову про заміну сторони виконавчого провадження Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві не відреагував. Одночасно, що стосується довідки наданої боржником ОСОБА_1 , що надана на підтвердження сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що вказана довідка не є належним доказом з огляду на те, що видана Комунальним концерном "Центр комунального сервісу", який не є стороною виконавчого провадження, а відтак з урахуванням викладеного скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 3, 57, 58, 60, 383 - 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" - задовольнити.

Поновити КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» строк для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука Сергія Вікторовича, вчинені ним в межах виконавчого провадження ВП № 55207740.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука Сергія Вікторовича в частині не винесення в межах виконавчого провадження ВП № 55207740 постанови про заміну сторони (стягувача) - з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його процесуального правонаступника КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука Сергія Вікторовича в частині винесення в межах виконавчого провадження ВП № 55207740 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.06.2020.

Зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 25.06.2020, винесену державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчуком Сергієм Вікторовичем в межах виконавчого провадження ВП № 55207740.

Зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження ВП № 55207740 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2017 у справі № 754/2369/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, 3% річних, інфляційної складової боргу та витрат на оплату судового збору.

Зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про заміну сторони стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його процесуального правонаступника КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в межах виконавчого провадження ВП № 55207740.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 11.10.2021.

Суддя: