справа № 388/896/19
провадження № 2/388/144/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Степанов С.В.,

при секретарі Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Величко Сергія Олександровича про визнання недійсним договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати недійсним договір довічного утримання посилаючись на наступне.

Про визнання вказаного договору недійсним вже була подана позовна заява ще 17.12.2018 року. 22.04.2019 року було відкрито провадження. Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов з кількома доказами, яких не було у сторони позивача та про витребування яких були заявлені клопотання

позивачем. На відзив була подана відповідь з додатковим клопотанням. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області після проведення попереднього засідання 27.06.2019 року позов було залишено без розгляду з формальних підстав, які виправляються цією позовною заявою.

Вартість квартири, яка вказана в оспорюваному договорі, та встановлена фактично

лише ОСОБА_2 , 49900грн. З урахуванням того, що ОСОБА_2 лише згідно п. 3.1

оспорюваного Договору повинна була б виплачувати ОСОБА_3 по 2000грн., то лише

виконанням цього пункту договору вказана вартість квартири планувалась до повної

виплати за менше чим 25 місяців. До того ж згідно ч. 1 статті 751 ЦК України: «1.

Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій

оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом». Тому строк

виплати загальної вказаної вартості квартири закінчувався ще раніше.

Позивач зазначає, що з урахуванням всіх інших, вказаних в договорі витрат, відповідач ОСОБА_2 взагалі отримувала вказану квартиру теоретично у збиток. Насправді вона просто отримала

квартиру у власність, витративши якусь суму лише на похорон. Та відповідач заздалегідь знала, що ОСОБА_3 помре набагато швидше - впродовж доби. Відповідачі по цій справі заздалегідь знали про те, що ОСОБА_3 залишилось жити лічені години і він нічого не отримає від вказаного договору. Зі слів лікарів, які приймали ОСОБА_3 10.05.2018 року, він поступив в лікарню «в агонізуючому стані», через що проводились реанімаційні заходи, про це було відомо обом відповідачам. Але нотаріус

написав, що ОСОБА_3 начебто не знаходився «в хворобливому стані», чим вніс

завідомо неправдиві відомості в офіційний документ і свідомо зробив його недійсним.

ОСОБА_3 не страждав психічними захворюваннями, але його хронічні діагнози

суттєво впливали на його здатність розуміти зміст довгих текстів. А різке погіршення

здоров`я 10.05.2018 року ще більше погіршило його здатність до об`єктивного сприйняття

будь-якої інформації.

Сторона відповідача ОСОБА_2 на підготовчому засіданні 27.06.2019 року по справі

№388/1866/18 категорично заперечувала проти витребування документів з районної

лікарні щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , особливо щодо історії хвороби 10-11.05.2018

року, та щодо призначення комплексної СМЕ. Таким чином сторона відповідача

ОСОБА_2 підтвердила, що висновки СМЕ не можуть бути на її користь.

Деякі особи стверджують, що нотаріуси можуть бути лише третіми особами без

самостійних вимог у справах про визнання правочинів недійсними із посиланням на

Постанову Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову

практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» згідно п. 26

якої: «26.Особами. які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є

насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються

до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета

спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину постанням на неправомірні дії

нотаріуса».

Посилатися на вказаний пункт Постанови Пленуму відповідачі в своїх запереченнях не

мають жодних підстав, адже в даному випадку правочин оспорює особа, яка не була і не

могла бути стороною вказаного правочину, адже він був скоєний таємно від усіх, були

присутні лише відповідачі по цій справі та ОСОБА_3 , який помер через кілька годин після підписання та реєстрації вказаного правочину. При оформленні вказаного договору

жодного свідка в лікарняній палаті не було, були лише нотаріус, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Без участі нотаріуса ввести в оману ОСОБА_3 щодо необхідності підписання договору довічного утримання одна ОСОБА_2 не змогла б.

ОСОБА_3 переконали підписати саме такий договір замість нового заповіту для

того щоб він не зрозумів, що таким способом фактично скасовується заповіт в частині

заповідання квартири - нерухомого майна. Якби запропонували підписати заповіт на

користь ОСОБА_2 на квартиру, він би однозначно відмовився таке підписувати, адже

заповіт вже був на передачу всього спадкового рухомого і нерухомого майна сину.

ОСОБА_3 (батько позивача по цій справі) потрапив до Долинської ЦРЛ

10.05.2018 року в 10.30 в агонізуючому стані (зі слів медичного персоналу, який його

приймав). І в той же день до 17.00 встиг оформити договір довічного утримання по якому

йому ніхто не надав жодної допомоги, адже за висновками медиків було достовірно

відомо, що йому залишилось жити кілька годин. Головною метою оформлення вказаного

договору було придбання права власності громадянкою ОСОБА_2 на квартиру

ОСОБА_3 , яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 . Зареєстрували вказаний договір та зробили

ОСОБА_2 власником квартири 17:58:35 10.05.2018 року (згідно Витягу з реєстру), за кілька

годин до смерті відчужувача ОСОБА_3 . Дуже спішили.

ОСОБА_3 ще 22.10.2009 року було оформлено заповіт, згідно якого все своє

рухоме і нерухоме майно він заповідав своєму сину ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 Якби ОСОБА_3 10.05.2018 року сказали, що ОСОБА_2 хоче скасувати

чи змінити заповіт, то ОСОБА_3 однозначно відмовився б таке робити, тому ОСОБА_2 і

придумала підсунути ОСОБА_3 вищевказаний договір довічного утримання начебто

для того щоб узаконити догляд за ним, адже вона й справді іноді надавала його певну допомогу, за що систематично отримувала плату. А у відзиві ОСОБА_2 стверджувала , що доглядала ОСОБА_3 як члена сім`ї та ще й за свій рахунок.

Насправді з пояснень свідків відомо, що ОСОБА_2 не сильно перенапружувалася

наданні допомоги ОСОБА_3 , навіть в квартирі не прибирала та не прала, продукти теж купувала не в потрібній кількості за надані їй гроші. ОСОБА_2 сама дала пояснення слідчому поліції про те, що вона особисто знімала гроші з пенсійної картки ОСОБА_3 для закупок продуктів та оплати комунальних послуг. Очевидно, що і собі вона теж брала певні кошти

ОСОБА_3 не міг прочитати та зрозуміти зміст наданих йому на підпис чотири

сторінок тексту дрібним шрифтом та наслідки наданого договору, він так і не зрозумів, що ОСОБА_4

просто так стала власником його квартири за кілька годин до його смерті. Додатково

10.05.2018 року та 11.05.2018 року ОСОБА_2 позбавила можливості батька поспілкуватнст

з сином по телефону та повідомити останні новини про стан здоров`я та про вказаний

договір. Якби сину стало відомо про вищевказану аферу, то питання про скасуванні

вказаного договору було б поставлено одразу,

Під час спілкування із сином 09.05.2018 року по скайпу ОСОБА_3 підтвердив, що

ніяких дій з квартирою та іншим майном без участі сина робити не буде. Але 10.05.2018

року його стан різко погіршився, через що його забрали в лікарню і в той же день

ОСОБА_2 привезла в палату до ОСОБА_3 приватного нотаріуса з вже готовим

надрукованим на бланках текстом договору довічного утримання по якому право

власності на квартиру ОСОБА_3 переходило до ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 зразу

умовили підписати вказаний договір на кілька сторінок тексту, зміст якого він за станом

здоров`я на той момент не міг усвідомити.

Чи підписував ОСОБА_3 вказаний договір особисто, невідомо, можливо і

підписував, але він не міг розуміти що він підписує і які наслідки підписання вказаного

договору. Йому було і так погано, а медичні працівники для полегшення страждань

хворого очевидно застосовували медичні препарати, які не могли позитивно впливати на

свідомість пацієнта та покращувати його розумові здібності і здатність оцінювати зміст

текстів в кілька сторінок за кілька годин до смерті та ще й зміст невідомих йому раніше

законів та інших нормативних актів.

На 3-й сторінці тексту договору (п. 8.4) написано, що нотаріус роз`яснив сторонам

зміст 26-ти (двадцяти шести) статей ЦК України, щодо поняття та наслідків недодержання

умов правочину, 14-ти (чотирнадцяти) статей ЦК України щодо поняття, набуття, захисту

права власності, 28-ми статей ЦК України щодо умов укладення, зміни, розірвання

договору, 12-ти статей ЦК України про поняття договору довічного утримання (догляду),

його форми, особливості, обов`язки сторін, правові наслідки розірвання договору, 12-ти

статей СК України, двох статей ПК України статті 12 закону України «Про основи

соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статті 17 закону України

«Про охорону дитинства» закону України «Про державну реєстрацію речових прав на

нерухоме майно та їх обтяжень», зміст постанови Кабінету Міністрів України до нього,

наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку використання даних

Реєстру прав власності на нерухоме майно», Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів

нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого

майна, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження», з Правилами

користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків.

Навіть для здорової людини в нормальному стані треба багато часу для того щоб

запам`ятати і зрозуміти зміст вищевказаних нормативних актів, а ОСОБА_3 був явно в

хворобливому стані, але не зважаючи на це в п. 8.8 договору написана явна неправда: «- у момент укладення цього договору ми усвідомлюємо значення своїх дій і могли керувати ними; - не перебуваємо у хворобливому стані, не страждаємо на момент укладення цього Договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті». Вказаний текст явно суперечить обставинам справи, адже за кілька годин до смерті особа не може стверджувати, шо вона не перебуває у хворобливому стані.

ОСОБА_3 перебував в явно хворобливому передсмертному стані, з ним

проводились реанімаційні заходи, та він явно не міг усвідомлювати зміст чотирьох

сторінок тексту дрібним шрифтом і кілька десятків статей різних кодексів, законів та

нормативних актів, які вказані в тексті Договору, і які йому начебто роз`яснили та

він їх начебто зрозумів.

Це порушення зроблено нотаріусом, він вніс завідомо неправдиві відомості до

завіреного ним нотаріально Договору довічного утримання. Навіть ОСОБА_2 у відзиві

написала, що 10.05.2018 року вона відвезла ОСОБА_3 в лікарню через болі в серці та

набряк ніг. Були й інші хвороби, які описані лікарями, отже він явно не міг не перебувати

в хворобливому стані.

В тексті договору вказано, що нотаріус при оформленні договору мав в тому числі

правовстановлюючі документи та технічний паспорт на квартиру. Без особистих

документів ОСОБА_3 нотаріус не оформив би вказаний договір. Також нотаріус

перевіряв дані на вказану квартиру в Державних реєстрах. Чотири сторінки тексту

розміром шрифту 12 надруковані в офісі нотаріуса, за договір була проведена оплата.

Також, очевидно було сплачено певні податки за набуття права власності на квартиру.

При цьому ОСОБА_3 в період оформлення вказаного договору невідлучно знаходився

в лікарні, тому ніяк не міг приймати участі в оформленні договору та навіть не читав його

текст і ніяк не міг його уточнити чи змінити умови договору, який йому готовий принесли

на підпис в лікарняну палату. Оформлення договору відбулося за кілька хвилин з однієї

спроби. Отже ОСОБА_3 фізично не міг навіть встигнути зрозуміти зміст того, що йому

підсунули на підпис.

Особисті документи ОСОБА_3 та всі документи на право власності на квартиру

нотаріусу надала ОСОБА_2 , яка мала вільний доступ до квартири і всього, що було в

квартирі, адже у неї були ключі.

Нотаріус в цій справі визначений відповідачем тому, що оспорюваний правочин було

вчинено з участю нотаріуса, який порушив вимоги чинного законодавства та допоміг

відповідачу ОСОБА_2 ввести в оману ОСОБА_3 , який підписав оспорюваний договір

довічного утримання, не розуміючи його змісту і наслідків. Навмисність порушень закону

нотаріусом додатково доводиться тим, що вказаний нотаріус при проведенні перевірки

обставин підписання вказаного договору поліцією двічі надавав копії договору, які майже

неможливо прочитати. Перший раз копії були геть темними, а другий раз копії були

зроблені так, що всі букви дуже нечіткі і розібрати текст дуже складно. Лише ОСОБА_2

разом з відзивом надала більш менш придатну для читання копію.

З участю ОСОБА_3 було оформлено не заповіт, а договір довічного утримання, але

він знаходився в тому стані, в якому не міг повністю розуміти зміст договору, який дають йому на підпис і наслідки підписання вказаного договору, тому необхідно призначати посмертну комплексну судово-психіатричну експертизу з залученням не тільки психіатрів, а й додатково інших медичних фахівців по тим хворобам, які були у ОСОБА_3 та ліків, які були застосовані 10.05.2018 року при його реанімації.

ОСОБА_3 не стояв на обліку у психіатра, тому жоден психіатр сам не зможе визнати його обмежено дієздатним. Але в момент підписання вказаного договору ОСОБА_3 знаходився у явно хворобливому стані та, очевидно, під дією медичних препаратів, які могли впливати на його здатність думати і розуміти зміст текстів, які його примушують підписувати. Його стан та застосовані для нього медичні препарати описано в історії хвороби, копію якої Долинська ЦРЛ безпідставно відмовилась видавати. Для

оцінки стану здоров`я ОСОБА_3 у вказаний момент через хворобу, яка призвела до смерті через кілька годин після підписання вказаного договору, та через дію медичних препаратів, які були застосовані 10.05.2018 року, необхідні знання всіх фахівців по діагнозам ОСОБА_3 та по дії застосованих медичних препаратів на його організм здатність усвідомлювати ним значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому требі призначати комплексну посмертну СМЕ.

Насправді ОСОБА_2 отримувала гроші за догляд за ОСОБА_3 від його сина та від самого ОСОБА_3 Для того щоб це з`ясувати достатньо витребувати довідку про

офіційні доходи ОСОБА_2 та рівень доходів (пенсії) ОСОБА_3 та суми його вкладів в банках, скільки там було, скільки залишилось і з`ясувати куди вони поділись. ОСОБА_2 за власний рахунок нічого для ОСОБА_3 не робила, тому у нього не було жодних підстав і бажань щось їй віддавати в останню добу свого життя.

Якби він справді хотів скасувати свій заповіт згідно якого все рухоме і нерухоме

майно після його смерті переходило сину, то для того щоб переписати заповіт чи написати

такий самий договір довічного утримання у ОСОБА_3 з 01.03.2009 року було майже

десять років. Отже у нього не було таких бажань і він нічого не планував підписувати. В

останню добу життя його просто обманули, скориставшись тяжким станом його здоров`я

та дали на підпис текст, зміст якого він за станом здоров`я навіть не зміг зрозуміти.

Ніякі свідки не можуть підтверджувати палке бажання ОСОБА_3 «задовго до

смерті» передати свою квартиру ОСОБА_2 . Якби у нього справді було таке бажання, то

часу для його виконання було більше чим достатньо. В останню добу життя не роблять

того, що начебто планували багато років.

Насправді сама ОСОБА_2 вирішила яким майном ОСОБА_3 заволодіти, адже він

(при наявності бажання) міг їй передати будь-яке інше майно.

У ОСОБА_3 булла гіпертонія III ст., отже його звичним артеріальним тиском був

тиск 200/115 і більше, а при доставці його в лікарню тиск у нього різко впав до 90/60

мм рт.ст., тобто вдвічі менше звичного тиску. При такому тиску навіть людина, у якої ж

того був нормальний артеріальний тиск, або втрачає свідомість, або знаходиться на гран:

втрати свідомості. А у ОСОБА_3 тиск впав вдвічі від звичного. Також при тиску 90/60

може зупинитись робота нирок, що веде до швидкого настання смерті у важких муках

Тому медики не могли залишити людину в такому стані і не дати жодних ліків. Також

його дихання було 20 на хвилину, що теж не є нормою. Отже його стан здоров`я явно був

критичним і свідомість явно була запаморочена, що можуть підтвердити експерти, а пр:

необхідність проведення експертизи було вказано ще в позовній заяві.

Відповідачка по цій справі стверджує, що ОСОБА_3 в такому стані думав перш за

все як віддати їй квартиру за те щоб вона його поховала. Легше було оформити договір

дарування квартири і всього майна в ній, адже все майно з квартири ОСОБА_2 поділа

невідомо куди, точніше забрала собі і розпорядилась майном на власний розсуд.

Пацієнту в тяжкому стані треба було негайно вводити ліки щоб хоча б нормалізувати

тиск, пульс і дихання, що лікарі і зробили. Отже крім тяжкого стану здоров`я свідомість

ОСОБА_3 в той момент була ще й під впливом значної кількості медичних препаратів.

У виписці написано, що реанімаційні заходи ефекту не дали. Отже ОСОБА_3

проводили реанімацію, очевидно з моменту доставки у відділення і короткого обстеження,

в тому числі застосовували ліки, тому стверджувати, що він був повністю здоровий, «щ

перебуває в хворобливому стані», все міг розуміти і все контролювати неможливо. Особи,

які таке стверджують, навмисно намагаються ввести суд в оману щоб домогтися

винесення завідомо неправосудного рішення.

ОСОБА_2 стверджує, що її лише погукали в лікарню по телефону невідомо хто

невідомо коли. Там її зустрів нотаріус, за проханням якого вона одразу поїхала в квартиру

ОСОБА_3 за документами на квартиру і потім було оформлено договір довічного

утримання. Для неї пропозиція була несподіваною.

В лікарню ОСОБА_3 поступив в 10.30 10.05.2018 року, а власником квартири

ОСОБА_2 стала в 17:58:35 10.05.2018 року (згідно Витягу з реєстру), за кілька годин до смерті

відчужувача ОСОБА_3 . Дуже спішили. За вказаний проміжок часу ОСОБА_2 встигла доставити ОСОБА_3 в лікарню, кинути його там, не питаючи яка потрібна допомога чи ліки (за її ж твердженням), при умові, що він був для неї як батько, як член сім`ї, потім начебто лікар ОСОБА_5 почувши прохання ОСОБА_3 позбутися квартири, погукала нотаріуса, заодно вирішила ліки йому не давати до того моменту поки він не позбудеться квартири без скасування заповіту.

Лікарі виконали усне прохання не давати ліки пацієнту, який знаходиться у вкрай

важкому передсмертному стані, і не взяли ніякої розписки (за версією ОСОБА_2 ). замість

надання медичної допомоги лікарі погукали не будь-якого нотаріуса, а саме того, якому

ОСОБА_2 могла довірити оформлення того договору, який виконувати не планувала, адже

лікарі зразу їй сказали що жити ОСОБА_3 залишилось дуже мало. Лікарі самі

написали, що проводили реанімаційні захбди, але немає жодної згадки про чудовий стан

здоров`я, який раптом став у ОСОБА_3 на момент оформлення Договору довічного

утримання, а потім цей же стан раптом погіршився до стану біологічної смерті через добу

після підписання того Договору, який навіть не кожна здорова людина зможе зразу

зрозуміти і хоча б переказати його зміст.

Зробити оцінку стану хворого з урахуванням його хронічних діагнозів, стану

загострення хвороби 10.05.2018 року та вплив застосованих медикаментів можуть лише

лікарі - фахівці стосовно описаних діагнозів. Вони ж можуть вказати чи міг пацієнт в

такому стані з застосованими ліками розуміти зміст кількох десятків статей різних

кодексів, законів та нормативних актів, які начебто роз`яснював йому нотаріус.

Здоровій людині для того щоб все те зрозуміти треба немало часу, а людині в

передсмертному стані під впливом медичних препаратів взагалі неможливо зрозуміти всі

тонкощі підсунутого на підпис тексту з чотирьох сторінок дрібним шрифтом, при умові,

що зір у ОСОБА_3 (згідно вищевказаних діагнозів) явно не міг бути хорошим і

ОСОБА_3 не міг навіть хоча б детально все прочитати.

Для кращого розуміння стану ОСОБА_3 в день оформлення оспорюваного

Договору довічного утримання 10.05.2018 року треба лише з загальнодоступних джерел (в

тому числі з Інтернету) взяти короткі описання симптомів його хвороб та з`ясувати який

вплив на організм мають хронічні хвороби ОСОБА_3 , хвороби, які загострилися у

вказаний день, та медикаменти, які були застосовані для лікування ОСОБА_3 в

останні півтори доби його життя в лікарні.

Більшість його діагнозів призводять в тому числі до запаморочення та зниження

пам`яті, що напряму перешкоджало ОСОБА_3 10.05.2018 року усвідомлювати

повністю зміст дій щодо підписання Договору довічного утримання, які примусили його

зробити відповідачі по цій справі, і не дали йому можливості усвідомити наслідки

підписання ого тексту, який він не міг повністю зрозуміти в останні години свого життя.

Безпосередньою причиною смерті вказано діагноз атеросклеротичний кардіосклероз. Крім того, тяжкі випадки кардіосклерозу можуть викликати плеврит і асцит. При порушеннях серцевого ритму у пацієнтів нерідко виникає екстрасистолія або миготлива аритмія, які супроводжуються всередині - і передсердно-шлуночковими блокадами. І якщо спочатку ці симптоми носять періодичний характер (під час фіз. навантажень тощо), то в подальшому стають постійними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги на визначених у позові підставах.

Представник відповідача по суті позову заперечив на підставах визначених у відзові, договір відповідає вимогам закону, не вбачає підстав для задоволеня пред`явлених вимог.

Заслухавши сторни та дослідивши подані докази суд встановив наступне.

Згідно копії договору оформленого приватним нотаріусом Величко С.О. 10.05.2018 року, укладено договір довічного утримання по догляду ОСОБА_3

ОСОБА_2 внаслідок якого ОСОБА_2 перейшла у власність квартира за

адресою АДРЕСА_1 , а остання зобов`язана здійснювати у встановлені строки утримання (догляд) та надавати довічно матеріальне забезпечення відчужувану (а.с. 78).

Копією свідоцтва від 15.05.2018 підтверджується смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34).

Листом КП « Долинська центральна районна лікарня Долинської Районної ради» від 08.12.2020 повідомлено, що ОСОБА_3 на «Д» обліку не знаходився.

Листом Долинської райдержадміністрації від 10.12.2020 повідомлено, що що ОСОБА_3 на обліку як не дієздатна чи обмежено дієздатна особа не перебував.

Згідно копії виписки із медичної карти хворого № 1551 ОСОБА_3 хворів на постінфарктній та дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, тахіорітмія , цукровий діабет - о 21 годині 11.05.2018 реанімаційні заходи не ефективні, констатовано смерть.

Згідно медичної карти хворого ОСОБА_3 хворів на атеросклеротичний кардіосклероз та хронічну с ерцеву недостатність.

Ухвалою від 15 квітня 2021 року, суд, за клопотанням позивача, призначив по справі посмертну комплексну судово-медичну експертизу, за переліком питань запропонованих позивачем, проведення якої за пропозицію представника позивача, доручив експертам Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово медичної експертизи». Згідно листа КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово медичної експертизи» від 12.07.2021, ухвалу повернуто без виконання, оскільки питання поставлені на розгляд не входять до компетенції комісії судово - медичних експертиз.

Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання вчинення правочину стороною, вимог, які встановлені ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України вимог вільного волевиявлення учасника правочину та вимог щодо вчинення правочину у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Таким чином, позивач у судовому засіданні не довів не дійсність договору оскільки не надав до суду будь - яких доказів відсутності волевиявлення чи підстав вважати особу не дієздатною чи обмежено дієздатною, а отже позивачем не доведено підстави, на яких ґрунтуються пред`явлені вимоги.

Отже , у судовому засідані не знайшли підтвердження обставини на які посилався позивач в обґрунтування вимог позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 83, 265, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимогом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Величко Сергія Олександровича про визнання недійсним договору довічного утримання.

Залишити за позивачем понесені ним судові витрати.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Степанов