Провадження № 2/470/179/21
Справа № 470/516/21
11 жовтня 2021 року смт. Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Лусти С.А.,
за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
10 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідач, його колишній зять зареєстрований в його будинку, але не проживає в ньому і місце проживання йому не відоме. Йому лише відомо, що він виїхав до м.Нова Одеса і створив нову сім`ю. Наявність реєстрації відповідача в його будинку створює для нього правові наслідки, перешкоджає йому здійснювати в повному обсязі право власності на будинок, а саме він не може ним розпоряджатися. Оскільки він є власником зазначеного будинку, має право вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Просив визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, оскільки в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.3).
Відповідач в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не надавав. (а.с.17-19).
Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з копії договору купівлі-продажу від 09 листопада 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1012. Право особистої власності зареєстровано в Березнегуватському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 2574 від 04 грудня 1993 року. (а.с.4,5).
В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 08 вересня 2021 року за вих. № 3602 (а.с.9).
З акту обстеження місця проживання, складеного 08 вересня 2021 року депутатом Березнегуватської селищної ради 8 скликання від виборчого округу № 3 слідує, що відповідач в даному будинку з 15 вересня 2018 року не проживає. (а.с.16).
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Нормою статті 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст.72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 755/5870/17-ц, з огляду на статтю 156 ЖК Української РСР, статтю 391 ЦК України право членів сім`ї (зокрема колишніх членів сім`ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім`ї (колишні члени сім`ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо) втрачають право користування цим приміщенням.
Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку понад встановлені законом строки, протягом яких зберігається право користування житлом, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися жилим приміщенням, відсутність права власності на житловий будинок, позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору, в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Цибирика Каларашського району Молдова, громадянин України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11 березня 2002 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Суддя С. А. Луста