Ухвала

07 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 761/8964/14-ц

провадження № 61-18698св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 02 квітня 2020 року ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто на користь

ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках грошові кошти за договором позики від 20 березня 2006 року в розмірі суми основної заборгованості - 200 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13 лютого 2017 року становить 5 442 000,00 грн та 3 % річних

від суми боргу за період з 21 березня 2012 року по 13 лютого 2017 року

в сумі - 800 187,00 грн та судовий збір у розмірі - 8 000,00 грн, а всього

в розмірі - 6 250 197,00 грн, а саме стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі - 3 125 098,50 грн та стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі -

3 125 098,50 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої

та апеляційної інстанцій заявник зазначив неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду

від 03 травня 2018 року у справі № 639/7335/15-ц (провадження

№ 61-1028св18), від 05 вересня 2018 року у справі № 367/7135/16-ц (провадження № 61-16275св18) та від 27 червня 2019 року у справі

№ 541/2460/16-ц (провадження № 61-7793св19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У березні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,

що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засідання

з викликом сторін слід відмовити, оскільки суд касаційної інстанції

не знаходить для цього підстав і потреби у наданні пояснень немає.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засідання з викликом сторін відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович