Справа № 467/623/21
Провадження № 2-о/467/17/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересовані особи - Управління державної міграційної служби у Миколаївській області, Арбузинський районний сектор ДМС

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території Українита, з урахуванням уточнень, викладених у заяві від 17.09.2021 року, просила встановити факт її постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилалась на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, де проживала з батьками до 1995 року та навчалась у Новоселицькій загальній школі Тячівського району Закарпатської області. У грудні 1993 року помер її батько ОСОБА_3 , з матір`ю ОСОБА_4 вона виїхала на проживання до с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, де постійно проживають до цього часу по АДРЕСА_1 . До 1998 року навчалась у Воєводській загальній школі. Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.09.2010 року ОСОБА_1 була засуджена з вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилась з Чорноморської ВК № 74 згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році». ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина, ОСОБА_5 . Від народження і до сьогоднішнього дня заявниця проживала на території України, громадянства іншої держави не приймала, однак, своєчасно не отримала паспорту громадянина України і на даний час позбавлена можливості його отримати через неможливість в позасудовому порядку встановити свою належність до громадянства України. Відтак, встановлення в судовому порядку зазначеного факту їй необхідно для отримання паспорту та реалізації своїх прав як громадянина України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2021 року заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Догарєвій І.О.

Ухвалою судді від 07.07.2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою судді від 03.08.2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Управління державної міграційної служби у Миколаївській області.

Розпорядженням керівника апарату Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.09.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл справи в зв`язку із закінчення повноважень судді Догарєвої І.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 року заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Кологривій Т.М.

Ухвалою судді від 27.09.2021 року справа прийнята до провадження та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги, викладені у її заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби у Миколаївській області до суду не з`явився. Відповідно до письмових від 27.08.2021 року, не заперечуючи проти встановлення факту проживання заявника на території України, у разі належного підтвердження, представник заінтересованої особи звернув увагу суду, що для заявника має юридичне значення лише встановлення факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року, а не інших фактів, зазначених у первісній редакції заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Представник заінтересованої особи Арбузинського районного сектору ДМСдо суду не з`явився.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 13.12.1982 року Новоселицькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, про що 13.12.1982 року складено відповідний актовий запис №106. Батьком дитини є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 . Батьки перебували у шлюбі відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 11.02.1975 року.

Батько заявниці, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим 21.12.1993 року виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Відповідно до довідки № 2187 від 01.09.2014 року, виданої виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , 1982 року народження, до грудня 1995 року проживала в АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №133 від 11.09.2020 року, виданої Новоселівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Новоселівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалася у даному закладі з 01.09.1989 року по 25.12.1995 року, та 25.12.1995 року вибула у зв`язку із зміною місця проживання (наказ №24 від 25.12.1995 року).

З довідки №51 від 11.09.2020 року, виданої КЗ «Воєводський ОЗЗСО» Благодатненської сільської ради Миколаївської області слідує, що ОСОБА_1 навчалась у Воєводській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 1995 року та закінчила 9 класів у 1998 році (свідоцтво №006130).

Відповідно до довідки про звільнення серія ОДС №09774 від 24.06.2014 року, виданої Чорноморською ВК №74, ОСОБА_1 відбувала покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.09.2010 року, звільнена 24.06.2014 року та прямує до місця поживання в АДРЕСА_1 .

Мати заявниці, ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, має зареєстроване місце проживання з 20.05.2014 року в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта та довідкою про реєстрацію місця проживання №417 від 10.09.2020 року.

Згідно довідки №434 від 10.09.2020 року, виданої виконкомом Благодатненської сільської ради, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

В подальшому, відповідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання №449 від 22.09.2020 року, за відомостями Благодатненської сільської ради ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із встановленням громадянства.

Як убачається із заяви про видачу паспорта (додаток №1 до п.3 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України) ОСОБА_1 розпочала процедуру отримання паспорту громадянина України.

Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області за вих№13/898 від 22.06.2013 року за результатом розгляду вказаної зави повідомлено ОСОБА_1 про неможливість документування її паспортом громадянина України у зв`язку із відсутністю відомостей про реєстрацію її місця проживання станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року в Тячівському РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області. Рекомендовано повторно звернутись з приводу документування паспортом громадянина України у разі отримання документів, підтверджуючих відомості щодо проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року. Одночасно повідомлено, що вона, як особа, що народилась на території України має підстави для отримання громадянства України.

Згідно довідки від 22.06.2013 року (додаток №16 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України), ОСОБА_1 , що відбувала покарання у Чорноморській ВК-74, зверталась до Малиновського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо документування паспортом. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 (далі Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для встановлення належності до громадянства України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами у сукупності підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, постійно проживала у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива