СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20037/21

пр. № 2-о/759/1599/21

29 вересня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря Гаєвської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна державна адміністрація в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2021 р. до суду надійшла зазначена заява. Заявник просить суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке видано на ім`я ОСОБА_1 . Як зазначив завник неправильність написання його побатькові у вказаному документі виникла у зв`язку з неправиліністю переведення з російської мови на українську мову. Також зазначив, що Святошинська районна державна адміністрація у м. Києві немає повноважень вносити зміни до правовстановлюючого документу а тому йому було роз`яснено звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою суду від 03.09.2021 у справі відкрито провадження (а.с.16).

У судове засіданні учасники процесу будучи належним чином повідомленим про день час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились Причини неявки не повідомили, заяви про слухання справи без їх участі не надіслано.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутність не з`явившихся осіб, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06.03.1996 ОСОБА_1 та членам його сім`ї було видано Свідоцтво про право власності на житло (а.с.5).

Згідно паспортних даних заявника його прізвище, ім`я та побатькові зазначено ОСОБА_1 (а.с. 6).

Аналогічні дані містить також пенсійне посвідчення та картка фізичної особи-платника податків та свідоцтво про народженян (а.с. 3,4, 9).

Вивчивши матеріал справи, скаргу судом встановлено, що заявник фактично скаржиться на невідповідність по-батькові у паспорті громадянина України та прізвища яке значиться у вищезазначеному Свідоцтві про право власності на житло, і саме з цих підстав, як зазначив позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам ст.ст. 203, 275 ЦПК (чинним за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести у рішенні докази у підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо).

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Для порушення у судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що заявник звертався до відповідного органу з даними питаннями, і що йому було відмовлено у цьому. У даному випадку спосіб відновлення порушеного права, якщо воно мало місце вирішується шляхом звернення до відповідного органу, а у разі відмови - оскарження її у судовому порядку, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна державна адміністрація в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА

Повний текст судового рішення складено 29.09.2021.