Справа № 2-о-85/11
Провадження № 22-ц/801/1639/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сушко О. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуСправа № 2-о-85/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.,

учасники справи:

позивач: Ладижинська міська рада,

апелянт: ОСОБА_1 ,

розглянув цивільну справу за заявою Ладижинської міської ради про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 04 листопада 2011 року, постановлене місцевим судом під головуванням судді Сушка О.О., дата виготовлення повного тексту рішення невідома,

встановив:

В жовтні 2011 року Ладижинська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . В день його смерті відкрилась спадщина на майно, яке йому належало на праві власності та знаходиться на території Ладижинської міської ради, а саме: земельна ділянка (пай) № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193.

Заявник вказав, що спадщина після смерті ОСОБА_2 ніким не прийнята, відомостей про наявність спадкоємців за законом чи заповітом не має.

Зважаючи на викладене, враховуючи положення ЦК України заявник просив визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 на майно, яке складається з земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193, яка знаходиться на території Ладижинської міської ради Вінницької області відумерлою та передати відумерлу спадщину у власність територіальної громади в особі Ладижинської міської ради.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 04 листопада 2011 року заяву задоволено.

Визнано спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193, яка знаходиться на території Ладижинської міської ради, відумерлою.

Передано відумерлу спадщину, яка скаладється з земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193, яка знаходиться на території Ладижинської міської ради, у власність територіальної громади в особі Ладижинської міської ради.

Задовольняючи заявлені вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість, виходив з того, що спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв, а можливих спадкоємців за законом чи заповітом немає, а тому, враховуючи положення ст. 1277 ЦК України, заяву слід задовольнити.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 23 червня 2021 року, особа, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника, суд попередньої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 . Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його донька ОСОБА_3 , оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 . Однак, спадкове майно не оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 03.07.2012, яким заповів все своє майно ОСОБА_1 . Останній, в свою чергу, прийняв спадщину подавши відповідну заяву у Другу державну Тростянецьку нотаріальну контору у встановлений законом строк. Під час оформлення спадщини ОСОБА_1 з`ясував про оскаржуване рішення, що і стало підставою для звернення до суду із позовом.

Від Ладижинської міської ради відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.20).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року, яке набрало законної сили встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 (а.с.22).

Цим же рішенням встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_1 . Там же зареєстрована була та проживала ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 підтверджується, що батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.34).

Свідоцтвом про праву на спадщину за законом від 21 листопада 2017 року посвідчено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Остання, в свою чергу, володіла вказаним будинком як спадкоємиця ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав (а.с.36).

Заповітом від 03 липня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Наревською М.Л., ОСОБА_4 заповів усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом ОСОБА_1 (а.с.35).

З відповідей Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області №373/01-16 та №374/01-16 від 18 червня 2021 року видно, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємицею була його дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №30/2013, спадкоємцем був ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , заведена спадкова справа №105/2020, спадкоємцем майна померлого за заповітом є ОСОБА_1 відомості про інших спадкоємців у даній нотаріальній конторі відсутні. (а.с. 37-38).

В межах розгляду даної цивільної справи № 2-о-85/11 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року витребувано в Другої Тростянецької державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведені після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 за № 30/2013 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 за № 105/2020 (а.с.76-77).

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №30/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 24 квітня 2013 року до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла заява від ОСОБА_4 про прийняття спадщини. 21 листопада 2017 року нотаріусом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як сина померлої ОСОБА_3 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, який зареєстрований в реєстрі за №1730 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З копій матеріалів спадкової справи №105/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 видно, що 25 липня 2020 року до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини. 26 лютого 2021 року нотаріусом на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №360 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини 3 ст.3 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 1277 ЦК України, на яку посилався заявник при зверненні з заявою, передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 8 частини другої цієї статті передбачено розгляд судом в порядку окремого провадження, зокрема, справ про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , не брала участі у справі, однак являлась спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 .

Отож, між Ладижинською міською радою та ОСОБА_3 , на день ухвалення оскаржуваного рішення, існував спір про право щодо спадкового майна, яке складається з земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193, яка знаходиться на території Ладижинської міської ради Вінницької області, що не було досліджено судом попередньої інстанції.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . На даний час, спадкоємцем майна останнього є ОСОБА_1 , який претендує на спадкове майно, що складається, зокрема із земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 3,1521 га, кадастровий номер :03:003:0193, яка знаходиться на території Ладижинської міської ради Вінницької області, а тому його право оскаржуваним рішенням порушене.

Наведені норми матеріального та процесуального права суд першої не врахував, належним чином не з`ясував обставин справи, зокрема наявність спадкоємців, та дійшов передчасного висновку про визнання спірної земельної ділянки відумерлою спадщиною.

Таким чином, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою, як заявлено Ладижинською міською радою, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки апеляційним судом встановлено, що наявний спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року справа №202/6418/18 та від 20 травня 2020 року №146/619/17.

З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню, а заява Ладижинської міської ради про визнання спадщини відумерлою, залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 294. 367, 374, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 04 листопада 2011 року скасувати.

Заяву Ладижинської міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало