Справа № 930/1173/21
Провадження №2/930/579/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П., за участі секретаря судового засідання Дуба В.Г. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Брацлавської селищної ради про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2021 року до Немирівського районного суду Вінницької області надійшла вище вказана цивільна справа.

21.09.2021 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивачка просить заборонити Немирівській державній нотаріальній конторі видавати відповідачці ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2020 року після смерті покійної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно доп.1,п.2 та п.3 ч.1ст.150ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог,дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч.1-3ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При дослідженні заяви про забезпечення позову та матеріалів цивільної справи за вище вказаним позовом , судом взято до уваги твердження позивача, які зазначені в заяві про забезпечення позову, а саме те, що в провадженні Немирівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_4 та Брацлавської селищної ради про визнання заповіту недійсним. Предметом даного спору являється заповіт складений від імені покійної матері позивачки ОСОБА_3 , який датований 07 жовтня 2020 року (за два місяці перед смертю), відповідно до змісту якого ОСОБА_3 все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, заповіла відповідачці ОСОБА_5 . Даний заповіт було посвідчено посадовою особою Вишковецької сільської ради Немирівського району, а саме - секретарем ради ОСОБА_6 .

Позивачка обґрунтовано вважає, що покійна мати не могла здійснити таке своє волевиявлення так як, на її думку, вона перебувала перед смертю у вкрай тяжкому психічному стані - у неї розвивався віковий склероз і почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, правильної життєвої ситуації, викликані похилим віком, тяжкою фізичною вадою, очікуванням смерті.

Враховуючи ту обставину, що відповідачка ОСОБА_7 , подавши відповідну письмову заяву про прийняття спадщини на підставі оскаржуваного позивачкою заповіту та може отримати у Немирівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема: на дві земельні ділянки (паї), загальним розміром 3.5152 га. та 3.1537 га., які розміщені на території колишньої Бортницької сільської ради Тульчинського району, та житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 до ухвалення рішення по даній справі, тому звернулася до суду з даною заявою.

Враховуючи вище викладене, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та те, що позивачка ставить під сумнів можливість виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позову, утруднення його виконання, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. .76,77,81,84 149-154,157,353 ЦПКУкраїни суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивачки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 16.07.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 28.05.2016 року, РНОКПП НОМЕР_4 ), Брацлавської селищної ради про визнання недійсним заповіту задовольнити.

Заборонити Немирівській державній нотаріальній конторі видавати відповідачці ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2020 року після смерті покійної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити для негайного виконання Немирівській державній нотаріальній конторі за адресою: 22800, Вінницька область, м.Немирів, вул.Соборна 35.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: О.П.Царапора