ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1430/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/3697/20 Категорія: 305010900 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України;

відповідач ОСОБА_1 ;

третя особа ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Моторне (транспортне) страхове бюро України;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2021 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09 серпня 2016 року о 14:08 год. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 217130» д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Куликівка-Думанці допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2018 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до звіту № 5935/4 вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 становить 33592,57 грн., яка позивачем була перерахована потерпілій стороні.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь МСБУ завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 33592,57 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що із витягу з кримінального провадження № 0000656, який надавався в судовому засіданні в суді першої інстанції, вбачається, що орган досудового розслідування прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу кримінального правопорушення,що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Зазначає, 29 березня 2017 року слідчим СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Сердюком В.В. закрито вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стверджує, що відповідач не звертався до Департаменту патрульної поліції для складення протоколу про порушення правил дорожнього руху щодо іншого учасника ДТП.

Вказує, що застосування п. 7 ст. 247 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також вважає, що не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Звертає увагу, що відповідач у відзиві на позовну заяву змінив пояснення, надані ним інспектору Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області 09 серпня 2016 року, з яких вбачається, що відповідач об`їжджаючи заглиблення на дорозі, виїхав на зустрічну смугу, чим створив аварійну ситуацію, в результаті якої і настала ДТП.

Вказує, що під час розгляду справи судом головуюча суддя з власної ініціативи ознайомлювалась з матеріалами справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 712/5328/17.

Крім того зазначає, що оскільки щодо іншого учасника ДТП ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не складався, порушення питання щодо наявності порушень правил дорожнього руху в його діях не можливе.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення 09 серпня 2016 року о 14:08 год. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Куликівка Думанці керував автомобілем «ВАЗ 217130» д.н.з. НОМЕР_1 та під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та здійсним зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля «Mitsubishi», д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

16 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6-7).

Власником автомобіля «Mitsubishi», д.н.з НОМЕР_2 є ТОВ «Грінком-Центр», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Грінком-Центр» на час ДТП була застрахована згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 9172528 від 28 квітня 2016 року (а.с. 10).

Доказів страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу ВАЗ 217130 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5935/4 від 15 вересня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТОВ «Грінком Центр» після аварійного пошкодження КТЗ «Mitsubishi», д.н.з НОМЕР_3 , станом на 09 серпня 2016 року становить без урахування ПДВ на запасні частини та ВТВ 33592,57 грн (а.с. 12-33).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2018 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В даній постанові зазначено, що згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 1358/17-23 від 15 березня 2018 року, складеного експертом ЧВ КНДІСЕ Вовк В.Є., якщо на момент зіткнення автомобіль ВАЗ 2171 д.н.з. НОМЕР_1 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , то дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.11.3 ПДР України та знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Якщо на момент зіткнення автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля ВАЗ 2171 д.н. НОМЕР_1 , то дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.11.3 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Також в постанові зазначено, що згідно висновку судової авто-технічної експертизи від 15 березня 2018 року встановлено, що в постанові та матеріалах справи відсутні відомості про момент виникнення небезпеки для руху водіям (розташування автомобілів на проїжджій частині у вказані моменти, розташування місця зіткнення, відповідних відстаней між автомобілями чи до місця зіткнення), тому вирішити питання чи мав водій автомобіля ВАЗ 2171 д.н.з. НОМЕР_1 технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху та чи мав водій автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху не представилось можливим.

Згідно із постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2018 року та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_1 керував автомобілем, належним ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 14 грудня 2018 року апеляційна скарга адвоката Григоренка П.Д. залишена без задоволення, постанова Соснівського районного суду від 02 квітня 2018 року залишена без змін.

Апеляційним судом в постанові зазначено, що висновком експерта від 15 березня 2018 року встановлена можлива невідповідність як дій ОСОБА_1 п.11.3 ПДР України, так і невідповідність дій ОСОБА_2 п.11.3 ПДР України при встановленні, що вони рухались по зустрічній смузі руху. Висновок експерта не надав чіткої відповіді на поставлені питання визначені в постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2017 року.

Крім того, постановою апеляційного суду від 11 травня 2018 року у вказаній справі була призначена повторна судово-автотехнічна експертиза. Однак, для проведення зазначеної експертизи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 необхідно було надати автомобілі, які отримали механічні пошкодження внаслідок ДТП та інші вихідні дані. Проте, дана експертиза проведена не була в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 автомобіль був відремонтований. Отже, проведення даної експертизи виявилось неможливим, що призвело до неможливості встановлення судом міри вини, як в діях водія ОСОБА_1 , так і в діях водія ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді. У зв`язку з цим апеляційний суд залишив без змін постанову суду першої інстанції про закриття провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно із платіжним дорученням № 677116 від 28 січня 2019 року МТСБУ сплатило на рахунок ТОВ «Грінком-Центр» страхове відшкодування в сумі 33592,57 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог МТСБУ про стягнення сплаченого останнім страхового відшкодування в порядку регресу із відповідача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів вини відповідача у вчиненні ним правопорушення, тому відсутні підстави для стягнення із нього вказаної шкоди.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої помилковим.

Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 6 Закону України Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із абзацом другим пункту 22.1. статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.2. статті 22 встановлено, що відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно з пунктом 39.1. статті 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (пункт 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV).

Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону № 1961-IV визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до пункту 13.1. статті 13 Закону № 1961-ІV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідачем ОСОБА_1 не було надано доказів віднесення його до однієї із вказаних у пункті 13.1 Закону осіб.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував, що статтею 38 Закону № 1961-IV визначено особу, до якої може бути пред`явлено регресний позов МТСБУ власник або водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У даному випадку матеріали справи містять достатньо доказів того, що водій ОСОБА_1 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 09 серпня 2016 року, та його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на час ДТП.

Посилання суду першої інстанції на не встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строків, встановлених статтею 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, тобто з нереабілітуючих обставин.

Судами першої та апеляційної інстанції не було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , чи наявність у діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ознак такого правопорушення.

Отже однозначно стверджувати про відсутність вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП неможливо. Однак матеріалами справи підтверджується факт спричинення ДТП водієм ОСОБА_1 , оскільки, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення було складено щодо водія ОСОБА_1 , а не щодо обох водіїв. Доказів спричинення ДТП іншою особою матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ до ОСОБА_1 , як до водія, який спричинив 09 серпня 2016 року ДТП та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, про відшкодування в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33592,57 грн, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог і стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 33592,57 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 грн, а всього 5255 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу сплачене страхове відшкодування в розмірі 33592 гривні 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 5255 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на умовах та в порядку, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді