ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1397/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/293/21 Категорія: Попельнюх А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року, ухваленого у складі судді Попельнюха А.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, повний текст рішення складено 25 травня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно, а саме земельну частку (пай), розташовану на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Оскільки позивач користувався майном та речами померлої, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном, ним було прийнято спадщину відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР.

З метою оформлення спадщини ОСОБА_1 звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю сертифікату серії ЧР №003803.

Оригінал вищевказаного сертифікату був втрачений, про що свідчить оголошення опубліковане у газеті «Чигиринські вісті» від 29 січня 2021 року №4 (12952).

Окрім того, державним нотаріусом встановлено розбіжності в написанні імені та по батькові померлої, а саме « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 », що унеможливлює ідентифікацію особи спадкодавця.

Згідно архівної довідки Архівного сектору Чигиринської районної державної адміністрації №163/04-04 від 16 листопада 2020 року сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався на ім`я « ОСОБА_7 ».

При видачі сертифікату було допущено помилку в написанні ім`я « ОСОБА_3 » та помилково вказано ім`я « ОСОБА_7 ».

За змістом довідки відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №М-7/0-0.340-7/142-20 від 21 травня 2020 року вбачається, що до списку осіб на розпаювання земель КСП «Слава» була включена лише одна ОСОБА_7 .

На день смерті ОСОБА_3 з померлою також був зареєстрований її син ОСОБА_2 , який своєю нотаріально посвідченою заявою від 22 березня 2021 року підтвердив, що на день смерті матері разом з нею не проживав, фактично в управління або володіння спадковим майном померлої в порядку, визначеному ст. 549 ЦК УРСР не вступив, до суду із позовною заявою про продовження строку для прийняття або встановлення факту прийняття спадщини не звертався і не буде, не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину на будь-яке майно отримав ОСОБА_1 .

На підставі викладеного позивач просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №003803 на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на адмінтериторії Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Слава» с. Худоліївка, Чигиринський район, Черкаська область, про що в Книзі реєстрації зроблено запис за номером 3, який виданий на ім`я ОСОБА_7 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на адмінтериторії Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Слава», с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №003803, про що в Книзі реєстрації зроблено запис за номером 3.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , прийняв спадщину, тому вона належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно спір щодо спадкування майна померлої іншим спадкоємцем за законом першої черги може бути зі спадкоємцем, який прийняв спадщину, а не з органом місцевого самоврядування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення районного суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що помилковими є висновки суду про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується даними спадкової справи.

До складу спадкового майна ОСОБА_3 входить лише право на земельну частку (пай), яке вона набула на підставі сертифікату серії ЧР №003803.

Для прийняття спадщини необхідно вступити у фактичне управління або володіння спадковим майном померлої, натомість ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що він лише був зареєстрований в будинку матері, а в фактичне управління майном померлої вступив апелянт.

Місцевим судом не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року по справі №631/1153/13-ц, від 07 квітня 2020 року по справі №548/900/19, від 10 лютого 2021 року по справі №173/865/19, від 02 червня 2021 року по справі №133/960/19, а також висновки, що містяться у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року по справі №6-167цс12.

Судом допущено порушення ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вказує, що на день смерті його матері він дійсно був зареєстрований в будинку, де вона проживала, але фактично проживав в іншому будинку. Натомість позивач проживав разом з нею, займався організацією поховання та користувався її речами протягом шести місяців після її смерті, тоді як ОСОБА_2 в даному будинку почав проживати лише з 2000-х років. Таким чином, підтверджує, що спадщини після смерті матері він не прийняв, із заявою до нотаріальної контори не звертався, тому відмова суду у задоволенні позову є протиправною.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки строк для прийняття спадщини встановлений ЦК УРСР на час набрання чинності ЦК України сплив, відповідно до спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР.

За змістом ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане 01 лютого 1997 року Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області (а.с. 8).

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР).

Згідно частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив про те, що він є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Однак як вбачається з зазначеного свідоцтва (а.с.9), матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_8 , при цьому позивач не просив суд встановити факт родинних відносин, а відтак не довів, що він є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , що зобов`язаний на підставі статті 81 ЦПК України.

Приписами ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

В позовній заяві позивач зазначив, що він, протягом шести місяців після смерті спадкодавця користувався майном та речами померлої, вступивши таким чином в фактичне володіння та управління спадковим майном померлої.

Разом з тим, вказаний факт мав доводитись належними та допустимими доказами, виходячи з того, що позивач не був зареєстрований у встановленому порядку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , а довідка сільської ради про користування рухомим та нерухомим майном спадкодавця після її смерті в повній мірі даний факт не може підтверджувати.

Окрім цього як в поданій позовній заяві так і в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 сам зазначає, що до складу спадкового майна ОСОБА_3 входить лише право на земельну частку (пай), тобто, інше майно у спадкодавця відсутнє, а відтак довідка сільської ради протирічить обставинам вказаним самим ОСОБА_1 в поданих до суду документах, оскільки не можливо вступити в володіння та управління спадковим майном якого не існує.

Таким чином позивачем не доведеним є факт прийняття спадщини.

Також для встановлення факту, що сертифікат виданий на ім`я ОСОБА_7 належить ОСОБА_3 , як будь-якого іншого документу, необхідним є обов`язкове безпосереднє дослідження зазначеного документа, оскільки таке можливо встановити лише шляхом візуального його огляду.

Однак такий документ або його копія в матеріалах відсутня, що виключає можливість встановити фактичні обставини справи для задоволення вказаної вимоги.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що рішення у справі було ухвалено без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року по справі №631/1153/13-ц, від 07 квітня 2020 року по справі №548/900/19, від 10 лютого 2021 року по справі №173/865/19, від 02 червня 2021 року по справі №133/960/19, а також висновків, що містяться у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року по справі №6-167цс12, оскільки встановлені фактичні обставини у цих справах є відмінними від фактичних обставин у справі, яка є предметом апеляційного перегляду.

Суд першої інстанції в повній мірі вказаних обставин справи та норм права не врахував, а тому оскаржуване рішення підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2021 року.

Судді