Провадження №: 2/755/6221/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні питання про направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договорів оренди та стягнення коштів за підсудністю,

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю з Солом`янського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договорів оренди та стягнення коштів.

Судом в підготовчому засіданні поставлено на обговорення питання про направлення справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Позивач в підготовчому засіданні не заперечував щодо направлення справи зазначивши, що не вважає дане майно нерухомим, оскільки таке обладнання можно переміщати та встановлювати у будь якому місці.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договорів оренди та стягнення коштів направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Вище вказана ухвала від 18 травня 2021 року мотивована тим, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Однак, суд з даним твердженням погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, яка визначає виключну підсудність, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно, про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та інші.

Таким чином, законодавством чітко визначене поняття нерухомого майна та що входить в такий перелік.

Як було встановлено під час слухання справи, позивач придбав діючу електричну заправну станцію з подальшою її передачею в оренду ТОВ «Група Електроюа». Також, позивачем було повідомлено, що така електрична заправна станція не є нерухомим майном, а навпаки, можу бути переміщена та встановлена в будь-якому місці. Крім цього, позивач в судовому засіданні, коли вирішувалося питання про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, наголосив на тому, що предметом розгляду не є нерухоме майно, оскільки може бути з легкістю демонтована без її знецінення та зміни її призначення.

Таким чином, враховуючи вище викладене, а саме те, що в даному випадку предметом розгляду не є нерухоме майно, що знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, тому суд вважає, що дана цивільна справа має бути розглянута за загальним правилами підсудності встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, враховуючи те, що Солом`янським районним судом м. Києва вище вказана справа була передана за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, однак з метою недопущення порушення правил підсудності, суд вважає за доцільне направити справу до Солом`янського районного суду м. Києва для продовження розгляду справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, а тому підлягає передачі за місцем знаходження відповіадча юридичної особи ТОВ «Група Електроюа» до Солом`янського районного суду м. Києва (03113, м. Київ, вул. Полковика Шутова, 1).

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договорів оренди та стягнення коштів - направити за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (03113, м. Київ, вул. Полковика Шутова, 1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко