Ухвала

07 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 369/9900/16

провадження № 61-15985св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство»,

відповідачі: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовомпершого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Журавльова Олександра Миколайовича, на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити його; визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі - Києво-Святошинська РДА) від 18 липня 2011 року № 1676 «Про передачу у власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 276391, площею 0,6 га, виданий ОСОБА_1 ; витребувати на користь ДП «Київське лісове господарство» спірні земельні ділянки з володіння відповідачів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 17 липня 2011 року № 1676 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок площею 1,5 га та 0,6 га відповідно, на території Бузівської сільської ради, та у подальшому видано їм державні акти на право власності на землю. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 липня 2016 року № 3149 ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,5 га.

Вважає, що вищевказане розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області прийнято поза межами її компетенції, оскільки нею передано у власність громадян земельні ділянки єдиним масивом у розмірі, більшому ніж це встановлено статтею 31 ЛК України, в цьому випадку питання передання земельних ділянок у власність повинно вирішуватись КМУ. Крім того, спірні земельні ділянки є частиною лісового фонду, користувачем яких є ДП «Київське лісове господарство», згоду на передачу цих земельних ділянок у приватну власність останнє на надавало.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 21 липня 2017 року відмовив у задоволенні позову.

Суд першої інстанції мотивував рішення недоведеністю позовних вимог щодо недотримання норм земельного та лісового законодавства України Києво-Святошинською РДА при наданні спірних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також пропуском строку звернення до суду та відсутністю у позивача поважних причин для поновлення цього строку.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 30 вересня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Визнав недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА «Про передачу у власність 2-м громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» від 18 липня 2011 року № 1676.

Визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 276391 площею 0,6 га, кадастровий номер :08:002:0532, виданий ОСОБА_1 .

Витребував на користь КМУ та у постійне розпорядження ДП «Київське лісове господарство» земельні ділянки: з володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером :08:002:0533, ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :08:002:0532, що розташовані на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Журавльов О. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року залишити в силі.

Підставою касаційного оскарження вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 та постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 369/9900/16.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють питання позовної давності, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про те, що позовна давність за пред`явленими у цій справі вимогами не пропущена.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

03 грудня 2020 року справа № 369/9900/16 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 вересня 2021 року визначено суддю-доповідача Зайцева А. Ю.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 359/3373/16-ц (провадження № 61-27365св18) за позовом Першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга С. Г., про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтв про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що вимогу про витребування земельної ділянки лісового фонду на користь держави слід розглядати як віндикаційний позов, до якого можна застосувати позовну давність.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегій суддів Першої, Другої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду в постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 183/1615/16 (провадження № 61-14809св19), від 25 листопада 2020 року у справі № 363/1266/18 (провадження № 61-6405св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 367/3529/15-ц (провадження № 61-3082св19), від 04 листопада 2020 року у справі № 372/1884/17 (провадження № 61-6079св19), від 11 грудня 2019 року у справі № 367/3487/15-ц (провадження № 61-18599св18), від 29 квітня 2020 року у справі № 372/3917/15 (провадження № 61-42954св18) та ін.

Крім того, переглядаючи справу № 368/1158/16-ц (провадження № 14-140цс18), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року, погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісового фонду з незаконного володіння приватної особи в порядку статті 388 ЦК України є ефективним способом захисту права власності держави на землі цієї категорії.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 911/3311/17 дійшов протилежного висновку та зазначив, що зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. В такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 359/3373/16-ц, і стосуються, зокрема витребування на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» земельних ділянок, які належать до земель лісового фонду, з вирішенням питання про застосування позовної давності, заявленої відповідачами.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року справу № 359/3373/16-ц прийнято до розгляду.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 369/9900/16 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвокат Журавльова Олександра Миколайовича, на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов