ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/5584/20

провадження № 22-ц/4809/975/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року, у складі головуючого судді Іванової Н.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції під актовим записом №755.

В обґрунтування позову зазначала, що 05 вересня 2015 року між ними було укладено шлюб.

В період шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає.

Зазначала, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів поваги та любові.

Вказувала, що тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

Вважає, що несумісність поглядів на життя, а також їхніх характерів створює неможливість подальшого проживання однією сім`єю, а тому збереження шлюбу на її думку безперспективне.

Також, позивач посилалася на те, що є недоцільним застосування передбачених сімейним законодавством заходів щодо примирення їх як подружжя, оскільки подальше сімейне життя є неможливим.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач посилається на те, що розгляд справи проведено без його участі, а тому він був позбавлений можливості довести ті обставини, на які він міг би посилатися під час розгляду справи і можливо вжити заходів для збереження подружніх стосунків.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін.

Враховуючи категорію та складність даної справи, дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 755, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

В період шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом першої інстанції належним чином встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя та на сімейні відносини ,а тому, відсутні підстави для збереження шлюбу між сторонами.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідач, в апеляційній скарзі посилається на розгляд справи судом першої інстанції без його участі, що є порушенням норм процесуального права.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи.

Відповідач, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він знаходиться у відрядженні, а його представник бере участь в розгляді іншої справи.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що належних доказів на підтвердження неявки у судове засідання відповідача та його представника не було надано.

Тому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 2, ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Є доведеним, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про розірвання шлюбу.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.Л. Карпенко