Ухвала

01 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 641/5202/19

провадження № 6-15145ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова

від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, в якому просив зобов`язати Департамент житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області:

- виконувати Закон України «Про житловий фонд соціального призначення» зі змінами від 18 вересня 2018 року;

- організувати облік громадян, які мають право на житло соціального призначення;

- поставити родину позивача на соціальний квартирний облік для отримання житла соціального призначення з дати поданої ним заяви.

У випадку відсутності списку громадян, які мають право на житло соціального призначення прізвище позивача у списку буде № 1.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року залишено без змін.

Щодо звернення з касаційною скаргою ОСОБА_1 на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1

до департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року, на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України (провадження № 61-8320ск21).

У вересні 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, в силу вказаної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.

Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року, тому відсутні підстави для повторного розгляду поданої касаційної скарги й у відкритті касаційного провадження

у справі необхідно відмовити.

ОСОБА_1 скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого заявник повторно подає касаційну скаргу на ті ж судові рішення.

Суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Щодо звернення з касаційною скаргою ОСОБА_2 на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій

У вересні 2021 року ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на касаційне оскарження судового рішення виникає лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на вказане судове рішення.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи.

У касаційні скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона, як внутрішньо переміщена особа, має право стати на соціальний квартирний облік для отримання житла соціального призначення відповідно до Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» щодо умов забезпечення соціальним житлом внутрішньо переміщених осіб.

Проте, як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не доведено, що рішенням суду першої інстанції вирішені питання про взяття її на квартирний облік органом місцевого самоврядування у встановленому Законом України «Про житловий фонд соціального призначення» порядку, оскільки спір стосувався виключно ОСОБА_1 . Рішенням суду Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року не вирішувались права та обов`язки ОСОБА_2 ані у мотивувальній,

ані у резолютивній частинах судового рішення.

З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто спір по суті та зазначено, що рішення про відмову у взятті позивача ОСОБА_1 на облік органом місцевого самоврядування за результатами розгляду його заяви та інших представлених документів у встановленому Законом України «Про житловий фонд соціального призначення» порядку не приймалось,

а тому підстави для зобов`язання відповідача взяти ОСОБА_1 на відповідний квартирний облік відсутні, а безпосередньо судом апеляційної інстанції, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції, питання про права та обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалося, право на звернення до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення могло виникнути у ОСОБА_2 лише після оскарження нею рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи указане вище та ту обставину, що ОСОБА_2 не скористалася правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, звернення до суду касаційної інстанції є передчасним,

а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 06 березня 2020 року слід відмовити.

Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 20 травня

2021 року у справі № 569/1223/20 (провадження № 61-7427ск21),

від 29 червня 2021 року у справі № 754/12116/18 (провадження

№ 61-9933ск21) та від 30 червня 2021 року у справі № 2-596/2011 (провадження № 61-9711ск21).

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявників про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 06 березня 2020 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук