РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Браїлів-Комунсервіс» Жмеринської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2021 року позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 68828,18 грн.

Стислий виклад позиції позивача.

02.07.2019 позивача відповідно до наказу №26/1 від 02.07.2019 було прийнято на посаду водія сміттєвоза до Комунального підприємства «Браїлів - Комунсервіс». Відповідно до довідки Комунального підприємства «Браїлів - Комунсервіс» від 02.06.2021 № 69 за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року це підприємство має перед позивачем заборгованість із заробітної плати в сумі 68828,18 грн.

Відповідно до рішення 6 сесії 8 скликання Жмеринської міської ради від 25.02.021 №172 Комунальне підприємство «Браїлів - Комунсервіс» перетворено (реорганізовано) у Комунальне підприємство «Браїлів - Комунсервіс» Жмеринської міської ради, яке є юридичною особою.

Позивач вказав, що розмір середнього заробітку за два місці затримки становить 17 207,04 грн.

Відзив на позов відповідач не подавав.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

25.06.2021 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

29.06.021 ухвалою суду в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Як вбачається з поштового повідомлення та розписки, наявних в матеріалах справи, позивач ОСОБА_2 01.07.2021 та відповідач КП «Браїлів - Комунсервіс» Жмеринської міської ради 16.08.2021 отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії наказу від 02.07.2019 №26/1 водія ОСОБА_1 було переведено на загальних підставах з трудовою книжкою до КП «Браїлів - Комунсервіс» з 02.07.2019 (а.с.4).

Як вбачається з копії наказу №13 від 30.09.2020 ОСОБА_1 з 01.04.2021 по 30.04.2021 надано відпустку з подальшим звільненням за згодою сторін (а.с.5), що також стверджується копією трудової книжки (а.с.6-11).

Згідно довідки Комунального підприємства «Браїлів - Комунсервіс» від 02.06.2021 № 69 ОСОБА_1 було нараховано, але не виплачено заробітну плату за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року в сумі 51621,14 грн. (а.с.12).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Браїлів - Комунсервіс» від 24.06.2021 № 91 середньомісячний заробіток ОСОБА_1 за період заборгованості без податків становить 8603,52 грн. (а.с.13).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до статті 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно зі статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, а нарахована комунальним підприємством, проте не виплачена позивачу заробітна плата стягненню з відповідача на користь позивача з метою захисту його конституційного права на отримання заробітної плати.

Також, відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року №100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Позивач провів самостійний розрахунок середнього заробітку за 2 місяці затримки, який становить 17207,04 грн., розрахунок зроблений на підстави довідки КП «Браїлів-комунсервіс» від 24.06.2021 №91 (а.с.13), де вказана середньомісячна заробітна плата позивача, без податків 8603,52 грн.

Відповідач заперечень на цей розрахунок не подав, відповідно відсутність спір про розмір сум, належних працівникові при звільненні.

Оскільки з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір, підприємство не виплатило, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню середній заробіток, за період заявлений позивачем, у розмірі 17207,04 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Суд визнає необхідним застосувати пункт другий частини першої статті 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265, 430 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Браїлів-комунсервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 51621,14 грн. та середній заробіток за час затримки в розмірі 17207,04 грн. Сума вказана без віднімання сум податків та зборів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Стягнути з Комунального підприємства «Браїлів-комунсервіс» судові витрати на користь держави у виді судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), Комунальне підприємство «Браїлів-Комунсервіс» (місцезнаходження: вул. Леніна, 13, смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, ).

Суддя: А.М. Заярний