Справа № 527/2167/21
провадження № 2-з/527/38/21
УХВАЛА

12 жовтня 2021 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій вказав, що ним подано позовну заяву до Глобинського районного суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає примусовому виконанню. Зазначив, що у зв`язку з тим, що на примусовому виконанні у державного виконавця Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області ПСМУМЮ (м. Суми) перебуває оскаржуваний виконавчий напис, відкрито виконавче провадження № 66592110 від 23.08.2021 року та 25.08.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, заявник змушена звернутися із вказаною заявою про забезпечення позову до вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову, в тому числі, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві позивача про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Виходячи з характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на сьогодні на підставі постанови державного виконавця у ході виконання оспорюваного виконавчого напису державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника за виконавчим написом нотаріуса, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи зі специфіки спірних правовідносин та тієї обставини, що у випадку задоволення позовних вимог виконавче провадження буде закінчено.

Керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити примусове стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 34431 про стягнення коштів із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», який перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області ПСМУМЮ (м. Суми) (ВП № 66592110) - до розгляду справи по суті.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Т. В. Левицька