Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1842/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та Олевської міської ради Житомирської області, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та Олевської міської ради Житомирської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, в якому він просить суд: скасувати рішення Олевської міської ради № 135 від 12.05.2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою, на підставі якого у ОСОБА_1 виникло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028 та розподілити судові витрати по справі.

Свій позов обґрунтовує тим, що 14.06.2016 року на підставі рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області № 74 від 10.06.2016 року державним реєстратором Управління економічного розвитку, інфраструктури і торгівлі Олевської районної державної адміністрації Житомирської області було зареєстровано право власності позивача на земельну ділянку, з кадастровим номером :11:006:0036, за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності № 15053362. Отже, право власності позивача на зазначену земельну ділянку виникло 14.06.2016 року. Проте, нещодавно йому стало відомо, що на земельну ділянку, яка належить позивачу на праві приватної власності накладаються дві інші земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :11:006:0027 та земельна ділянка з кадастровим номером :11:006:0028. Обидві земельні ділянки знаходяться за адресою в АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 . Право власності на вказані ділянки зареєстровано 24.05.2017 року на підставі рішення Олевської міської ради № 135 від 12.05.2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою. На думку позивача, даним рішенням порушується його право власності на земельну ділянку.

26.10.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у даній справі Винара Л.В.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, та позивачу надано строк для усунення недоліків у позовній заяві.

23.11.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху) та позовна заява про скасування державної реєстрації земельної ділянки після усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Не погоджуючись із вимогами позовної заяви 16.12.2020 року представник відповідача Олевської міської ради Житомирської області Кравченко А.О. надав до суду відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві представник відповідача не погоджується з вимогами позовної заяви та просить суд прийняти рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю. На обґрунтування своєї позиції вказує, що ОСОБА_1 рішенням ХХХІІІ сесії VI скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 30.01.2015 року № 319, яке згідно постанови Олевського районного суду Житомирської області є чинним, було надано дозвіл на договірних умовах з проектною землевпорядною організацією, що має відповідну ліцензію, замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною орієнтовною площею 0, 25 га., за адресою: АДРЕСА_1 та ведення особистого селянського господарства загальною орієнтовною площею 0, 15 га за тією ж адресою. В подальшому розроблену і погоджену технічну документацію рекомендовано подати на розгляд та затвердження чергової сесії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області. ОСОБА_1 , 16.02.2015 року звернувся до відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області із заявою про державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,25 га та 0,134 га, які розташована в АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-15 від 25.02.2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано відомості щодо земельної ділянки, площею 0, 25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Також, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 25.02.2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано відомості щодо земельної ділянки, площею 0,134 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . В свою чергу, рішенням XXXVII сесії VI скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області позивачу по справі ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною орієнтовною площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому розроблену і погоджену технічну документацію рекомендовано подати на розгляд та затвердження чергової сесії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області. Після чого ОСОБА_4 подано заяву до відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області про державну реєстрацію його земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 . Однак, рішенням № РВ 015 від 10.06.2015 року позивачу, уповноваженою особою відділу Держземагенства в Олевському районі відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки вказана земельна ділянка, що виділена ОСОБА_4 знаходиться (накладається) в межах земельної ділянки ОСОБА_1 . Проте, рішенням ІІІ сесії VII скликання Кишинської сільської ради № 30 від 28.03.2016 року ОСОБА_4 повторно надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому розроблену і погоджену технічну документацію подано на розгляд та затверджено рішенням IV сесії VII скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області № 74 від 10.06.2016 року. 14.06.2016 року за позивачем ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки. В свою чергу вже Олевською міською радою Житомирської області при вивченні питання щодо врегулювання виниклого спірного питання та на основі аналізу наданих ОСОБА_1 документів прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 . На думку представника відповідача Олевської міської ради Житомирської області незаконними є рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області на підставі яких виникло право власності на земельну ділянку у позивача ОСОБА_4 .

Також, 18.12.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач ОСОБА_1 у вказаному відзиві вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 . Зазначає, що ще в січні 2015 року звертався до Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність, загальною площею 0, 40 га. Рішенням Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 30.01.2015 року № 319 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення вказаної технічної документації, після чого ОСОБА_1 звернувся до відповідної землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність, загальною площею 0, 3840 га, по АДРЕСА_1 . 16.02.2015 року ОСОБА_1 написано дві заяви до відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області про державну реєстрацію земельних ділянок, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1340 га для ведення особистого селянського господарства. 25.02.2015 року до Державного земельного кадастру були внесені відповідні відомості про реєстрацію вищевказаних земельних ділянок та присвоєно їм кадастрові номера. Після цього, 03.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області із заявою про затвердження розробленої технічної документації. Проте, 16.04.2015 року рішенням сесії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області № 350 вказану технічну документацію не затверджено та скасовано рішення сільської ради від 31.01.2015 року № 319. Вказане рішення згодом скасоване постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року у справі № 287/24/15-а. В цей же день, 16.04.2015 року рішенням Кишинської сільської ради ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність, орієнтовною площею 0, 10 га, за адресою: АДРЕСА_1 . 10.06.2015 року рішенням відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області ОСОБА_4 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з тим, що в межах земельної ділянки, яку необхідно було зареєструвати, знаходиться земельна ділянка, яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_1 . Проте, ОСОБА_4 рішенням сесії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області № 30 від 28.03.2016 року вдруге надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність, орієнтовною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 , яка згодом була затверджена. Вважає зазначені дії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області не законними. На його думку, в позовній заяві ОСОБА_4 не зазначено в чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення Олевської міської ради Житомирської області № 135 від 12.05.2017 року.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, у зв`язку з сімейними обставинами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечує з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також, зазначив, що рішення про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_1 прийнято на підставі постанови Олевського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року по справі № 2-а/287/367, якою Кишинську сільську раду Олевського району Житомирської області зобов`язано розглянути питання про затвердження вказаної технічної документації та письмової заяви ОСОБА_1 . Вказує, що земельні ділянки ОСОБА_1 дійсно накладаються на земельну ділянку ОСОБА_4 , проте, на його думку, орган місцевого самоврядування не зобов`язаний був перевіряти даний факт, а у разі наявності накладок земельних ділянок саме державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації права власності на вказані земельні ділянки. Вважає, що справу можна розглядати без участі позивача, оскільки він надав до суду відповідну письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Паламарчук О.В. проти вимог позовної заяви заперечують, вважають їх необґрунтованими, оскільки Кишинською сільською радою Олевського району Житомирської області Існюку В.В. першому надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою. На їхню думку неправомірними є дії Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області, а тому просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Також, просять суд звернути увагу на строки звернення до суду з позовною заявою. Не заперечують проти розгляду справи без участі позивача.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Стосовно клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.В. про долучення до матеріалів справи постанов Олевського районного суду Житомирської області, в якості додаткових доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Представник відповідача адвокат Паламарчук О.В. не був позбавлений можливості надати суду усі наявні у нього докази як разом із поданням відзиву на позовну заяву так і на стадії підготовчого провадження. Будь-яких заяв про неможливість подання вказаних постанов до відзиву на позовну заяву, а також під час підготовчого провадження по даній справі з об`єктивних причин від представника відповідача адвоката Паламарчука О.В. не надходило.

Також, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів надсилання копій вказаних постанов іншим учасникам справи матеріали справи не містять. Крім того, представник відповідача адвокат Паламарчук О.В. в обґрунтування пропуску строку для подання вказаних доказів пояснив суду, що просто не зміг їх знайти у себе раніше, що не є поважною причиною для пропуску такого строку.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи постанов Олевського районного суду Житомирської області, в якості додаткових доказів слід відмовити.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи встановлено наступне:

Рішенням XXXIII сесії VI скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 30.01.2015 року № 319 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та ведення особистого селянського господарства» надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на договірних умовах з проектною землевпорядною організацією, що має відповідну ліцензію, замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, загальною орієнтовною площею 0, 25 га та для ведення особистого селянського господарства загальною орієнтовною площею 0, 134 га, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 75).

16.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки до відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області (а.с. 82).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за заявою ОСОБА_1 було сформовано земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :11:006:0027 (а.с. 83).

16.04.2015 року рішенням XXXVII сесії VI скликання Кишинської сільської ради Олевського районного суду Житомирської області № 350 «Про скасування рішення № 319 від 30.01.2015 року» скасовано рішення сільської ради № 319 від 30.01.2015 року про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства (а.с. 109).

Зазначене рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області в подальшому скасоване постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року по справі № 2-а/287/367 та зобов`язано Кишинську сільську раду Олевського району Житомирської області розглянути питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі на місцевості для безоплатної передачі у власність, загальною площею 0, 3840 га по АДРЕСА_1 (а.с. 89).

Також, рішенням XXXVII сесії VI скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 16.04.2015 року № 351 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку» гр. ОСОБА_4 надано дозвіл на договірних засадах із проектною землевпорядною організацією, що має відповідну ліцензію, замовити розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд загальною орієнтовною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 76).

Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Олевському районі Житомирської області № РВ-015 від 10.06.2015 року прийнято рішення про відмову ОСОБА_4 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки або її частини та рекомендовано ОСОБА_4 звернутися до Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області щодо приведення меж земельних ділянок, що перетинаються, у відповідність одна з одною (а.с. 84).

28.03.2016 року на ІІІ сесії VII скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області розглянуто постанову Олевського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року по справі № 2-а/287/367, проте рішення з даного питання не прийнято (а.с. 113).

28.03.2016 року рішенням III сесії VII скликання від 28.03.2016 року № 30 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку» ОСОБА_4 надано дозвіл на договірних умовах з проектною землевпорядною організацією, замовити розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, загальною площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 77).

Рішенням IV сесії VII скликання від 10.06.2016 року № 74 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з метою передачі її у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :11:006:0036, загальною площею 0, 0810 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з метою передачі її у власність в межах АДРЕСА_1 та передано безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 0810 га, кадастровий номер :11:006:0036 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 78).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 14.06.2021 року зареєстровано право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:006:0036, площею 0,081 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

Таким чином, право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:006:0036, площею 0,081 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виникло 14.06.2016 року.

Відповідно до рішення VII сесії VII скликання Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 21.10.2016 року № 95 «Про внесення в порядок денний сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства» рішення з даного питання не прийнято та рекомендовано гр. ОСОБА_1 змінити межі земельної ділянки.

Проте, незважаючи на той факт, що земельні ділянки ОСОБА_1 з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028 накладаються на земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :11:006:0036, яка на той час вже знаходилася у приватній власності ОСОБА_4 , рішенням VIII сесії VIII скликання Олевської міської ради Житомирської області від 12.05.2017 року № 135 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки комунальної власності в натурі (на місцевості) з метою передачі безоплатно у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства» затверджено громадянам, згідно додатку, в тому числі ОСОБА_1 , технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки комунальної власності в натурі (на місцевості) з метою передачі безоплатно у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства та надано громадянам, згідно додатку, в тому числі ОСОБА_1 , безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства (а.с. 81).

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб`єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону.

В силу статті 41 Конституції України, ст.90 ЗК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власники земельних ділянок мають право продавати, іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, самостійно господарювати на своїй землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Усунення будь-яких порушень прав особи на землю може бути застосовано судом у разі встановлення, що таке порушення мало місце, в чому саме полягає таке порушення та якими доказами це підтверджується.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Виходячи з вищевикладеного, на момент видання рішення VIII сесії VIII скликання Олевської міської ради Житомирської області від 12.05.2017 року № 135, яким було передано земельні ділянки з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028 у приватну власність ОСОБА_1 та державної реєстрації права власності на вищезазначені земельні ділянки, право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:006:0036, площею 0, 081 га вже було зареєстроване за ОСОБА_4 .

Отже, оформлення відповідачем ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028, які накладаються на земельну ділянку позивача ОСОБА_4 , яка перебуває у його приватній власності ще з 14.06.2016 року, створює для останнього перешкоди в реалізації права власності, які можуть бути усунуті в порядку, визначеному ст. 155 ЗК України, шляхом скасування акта органу місцевого самоврядування.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рн/2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19 ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.І, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У вказаному рішенні також зазначено, що зі змісту ч.2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

З огляду на викладене, зважаючи на порушення права власності ОСОБА_4 на землю, суд вважає за необхідне скасувати рішення VIII сесії VIIІ скликання Олевської міської ради Житомирської області від 12 травня 2017 року № 135 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки комунальної власності в натурі (на місцевості) з метою передачі безоплатно у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства» в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028.

Щодо заяви висловленої представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Паламарчуком О.В. усно з приводу строків звернення до суду з позовною заявою суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно із ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Слід зазначити, що ані відповідачем ОСОБА_1 , ані його представником адвокатом Паламарчуком О.В. не подано до суду клопотання про застосування строку позовної давності у письмовій формі, як це передбачено нормами ЦПК України.

Крім того, для обчислення строку позовної давності, позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 року № 6-17цс17.

Позивач у поданій позовній заяві зазначив, що дізнався про порушення своїх прав нещодавно. Суд звертає увагу, що інформація про зареєстроване право власності на нерухоме майно не є загальнодоступною, а тому посилання представника відповідача на дату видачі рішення органу місцевого самоврядування, як дату початку строку позовної давності є безпідставними, адже сам факт отримання відповідачем рішення органу місцевого самоврядування про передачу йому безоплатно у власність земельних ділянок не свідчить про обізнаність позивача з цією обставиною. Позивач протягом всього часу з 14.06.2016 року мав підстави правомірно вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :11:006:0036 належить йому на праві приватної власності та її частина не може бути неправомірно передана у приватну власність іншій особі.

На підставі ст. 204, 328, 393 ЦК України, ст. 116, 118, 121, 125, 126, 155 ЗК України, Закону України "Про державний земельний кадастр", керуючись ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та Олевської міської ради Житомирської області - задоволити.

Скасувати рішення VIII сесії VIIІ скликання Олевської міської ради Житомирської області від 12 травня 2017 року № 135 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки комунальної власності в натурі (на місцевості) з метою передачі безоплатно у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення індивідуального садівництва та особистого селянського господарства» в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :11:006:0027 та :11:006:0028.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_4 840 грн. 80 коп. судових витрат, понесених при зверненні до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.02.2015 року Олевським РС УДМС України в Житомирській області, ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Олевська міська рада Житомирської області, , місце знаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2, Житомирської області

Повний текст рішення складено і оголошено 07.10.2021 року.

Суддя: Л.В.Винар