Справа №359/9852/20
Провадження №2/359/1351/2021
УХВАЛА

6 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю представника позивача Братка І.В.,

здійснюючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовче провадження у цивільній справі за позовом Баришівської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди землі,

встановив:

Баришівська селищна рада звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 борг за договором оренди землі від 1 лютого 2017 року в загальному розмірі 152633 гривень 47 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Як роз`яснив Верховний Суд в п.28 постанови від 9 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Встановлено, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою є вимогою, що стосується обов`язку відповідача, безпосередньо пов`язаного з цим об`єктом нерухомого майна. Тому згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позов з такою вимогою підлягає пред`явленню до суду виключно за місцезнаходженням земельної ділянки. Зі змісту договору оренди землі від 1 лютого 2017 року (а.с.28-30) вбачається, що предметом цього договору є земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 .

Ці обставини свідчать про те, що цивільна справа підсудна Баришівському районному суду. Закінчення підготовчого провадження, розгляд цивільної справи по суті, а також ухвалення судового рішення буде істотним перевищенням Бориспільським міськрайонним судом повноважень, визначених процесуальним законодавством, та призведе до порушення не тільки національного законодавства, а також п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже в цій цивільній справі Бориспільський міськрайонний суд не є «судом, встановленим законом».

З огляду на це суд вважає, що цивільну справу належить передати на розгляд Баришівському районному суду Київської області.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Цивільну справу за позовом Баришівської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди землі передати на розгляд Баришівському районному суду Київської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець