ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м.Суми

Справа №592/12920/20

Номер провадження 22-ц/816/1412/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року в складі судді Косолап М.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 19 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

16 листопада 2020 року ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року включно.

Свої вимоги мотивувало тим, що з 01 листопада 2015 року ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» є виконавцем послуг з утримання, управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 439 кв. м, тому як співвласник майна у багатоквартирному будинку повинна, на рівні з власниками квартир, нести загальні витрати, пов`язані з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Однак відповідач не здійснює оплату отриманих послуг, внаслідок чого за період з 01 листопада 2015 року по 30 жовтня 2020 року у неї утворилася заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 90797,49 грн, яку просило стягнути на свою користь.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року позов ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ»: заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року у сумі 66327 грн 59 коп; інфляційні втрати у розмірі 3203 грн 60 коп та три проценти річних в сумі 2793 грн 55 коп.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 24469 грн 90 коп відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» 1570 грн 61 коп витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, просить частково скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» заборгованість за спожиті комунальні послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2019 року і по дату подання позову до суду та інфляційні збитки і 3% річних за цей період.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у спірний період неодноразово змінювався надавач житлово-комунальних послуг по будинку АДРЕСА_1 , і на підставі договору від 16 жовтня 2015 року, а в подальшому на підставі договору від 01 серпня 2018 року ці послуги до 01 серпня 2019 року надавалися КП «Сумижитло» СМР, а не позивачем.

Доводить, що стягуючи заборгованість за житлово-комунальні послуги, суд повинен перевіряти чи дійсно ці послуги надавалися та чи дійсно споживач їх спожив; чи вчинив надавач послуг дії, передбачені законом і спрямовані на укладення договору із споживачем; чи мало місце ухилення з боку споживачів від укладення договору. Вказує, що у період з 01 серпня 2018 року і до 30 липня 2020 року ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» не вчиняло ніяких дій з обслуговування належного відповідачу приміщення та прилеглої прибудинкової території, тому вона не знала і не могла знати про те, що це товариство надає такі послуги. Їй стало відомо про це з позовної заяви.

Вважає, що за відсутності договірних відносин з ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» до стягнення підлягає заборгованість лише за період часу з 01 серпня 2019 року і до дати подачі позову

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначає, що належне відповідачу нежитлове приміщення перебуває в оренді інших осіб, що позбавило позивача можливості встановити адресу місця проживання ОСОБА_1 для офіційного направлення договору. Факт належного надання ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» житлово-комунальних послуг підтверджується актами виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 2102000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з Договору купівлі-продажу від 19 лютого 2015 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 червня 2019 року, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення першого поверху дев`ятиповерхового будинку, площею 439 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та (т.1, а.с. 154-156, 173-178, 222-223, 224-229).

11 липня 2013 року виготовлено Технічний паспорт на належні ОСОБА_1 нежитлові приміщення площею 439 кв.м, що знаходяться в житловому будинку (магазині) АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 212-215).

16 жовтня 2015 року між КП «Сумижитло» Сумської міської ради, як балансоутримувачем та управителем, та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ», з метою забезпечення якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлових будинків, його технічного обладнання та надання житлово-комунальних послуг, було укладено договір № 16102015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого КП «Сумижитло» Сумської міської ради передало ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» функції з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, згідно з переліком будинків, зазначених у Додатку № 1 до договору, до якого входить будинок АДРЕСА_1 . Цей договір набрав чинності 01 листопада 2015 та припинив дію 31 липня 2018 року (т.1, а.с. 40-45).

На підставі Договору № 797-У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 серпня 2018 року, укладеного між Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ», останнє надає послуги з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, житлово-комунальні послуги власникам та користувачам житлових та/або нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 46-52).

26 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ОРБІТОН» укладено договір оренди нежитлового приміщення № 3 (далі Договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове платне користування нежитлове підвальне приміщення площею 71,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення першого поверху дев`ятиповерхового будинку площею 439,0 кв.м (т. 1, а.с. 230-232).

Пунктом 2.3 Договору оренди передбачено, що до складу орендної плати не входить вартість спожитих орендарем комунальних послуг, в тому числі з використання електроенергії, води та каналізації, газопостачання для опалення будівлі та інші витрати, пов`язані з утриманням території та будівлі.

З 01 серпня 2019 року ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» надає послуги з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, житлово-комунальні послуги власникам та користувачам житлових та/або нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі укладеного між ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , договору № 16/07/2019-1-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 16 липня 2019 року (т. 1, а.с. 53-61).

Факт надання ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» житлово-комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території по АДРЕСА_1 , підтверджується актами приймання виконаних робіт, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), актами надання послуг, актами здачі-приймання виконаних робіт, актами виконання (т. 1, а.с. 74-147).

11 червня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , як власника нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , направлено копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 16 липня 2019 № 16/07/2019-1-У (т. 1, а.с. 148, 149, 150-151).

Відповідно до наданого ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» розрахунку суми заборгованості по нежитловому приміщенню загальною площею 439 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2015 року по 30 жовтня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 90797,49 грн (т. 1, а.с. 28-29).

За результатами розрахунку інфляційних нарахувань за період заборгованості з 21 листопада 2017 року по 11 листопада 2020 року нараховано суму інфляційного збільшення у розмірі 3203,30 грн та три проценти річних на суму заборгованості у розмірі 2793,55 грн (т. 1, а.с. 28-29, 30-35, 36-39).

Враховуючи наведені обставини та те, що ОСОБА_1 не сплачувала за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2015 року по 30 жовтня 2020 року включно, суд першої інстанції, застосувавши строк позовної давності, дійшов до обґрунтованого висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року у сумі 66327 грн 59 коп, а також застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у порядку ст. 625 ЦК України та стягнення інфляційних витрат і 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 319 та 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

У період, за який виникли спірні правовідносини між сторонами, з 24 червня 2004 року діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV (далі Закон № 1875-ІV), який втратив чинність 01 травня 2019 року, а з 01 травня 2019 року діє Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 20 Закону № 1875-ІV споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зазначеними положеннями Закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІV (діє з 01 травня 2019 року) споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону № 1875-ІV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону № 2189-VІІІ виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

За ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або цього Кодексу.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця, а споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 у справі № 6-2951цс15.

Відповідач ОСОБА_1 , як власник нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , є споживачем житлово-комунальних послуг та повинна проводити їх оплату.

Не погоджуючись із періодом виникнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року, та визнаючи наявність такої заборгованості перед позивачем лише за період з 01 серпня 2019 року по дату подачі позову, відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів надання їй таких послуг іншою обслуговуючою організацією.

Як встановлено судом першої інстанції, саме ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» в спірний період здійснювало обслуговування будинку АДРЕСА_1 , в якому відповідач є власником нежитлового приміщення площею 439 кв. м.

Доказів на спростування наявності заборгованості відповідачем надано не було.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року, визначив розмір цієї заборгованості у сумі 66327 грн 59 коп із нарахуванням інфляційних витрат та 3% річних у порядку ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність між ОСОБА_1 та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» договірних відносин висновків суду не спростовують, оскільки оплата за житлово-комунальні послуги позивачем нараховувалась щомісячно на підставі тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2020 року та застосування передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина