11.10.2021 Справа № 756/5242/21
№756/5242/21
№2-з/756/379/21
УХВАЛА

11 жовтня 2021 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Волкової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання в частині недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування записів про зміну іпотеко держателя,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання в частині недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування записів про зміну іпотекодержателя.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.09.2021 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.04.2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за вищевказаною позовною заявою скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.12.2021 року о 9 год. 30 хв.

При цьому, ОСОБА_1 до позовної заяви долучила заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що новий кредитор ТОВ «Укрдебт Плюс» має можливість в будь-який момент скористатися наданими правами та звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом позасудового врегулювання на підставі іпотечного договору та договору купівлі-продажу права вимоги визнавши за собою право власності на іпотечне майно або здійснивши продаж предмета іпотеки будь-якій особі.

Перереєстрація квартири, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, залежить виключно від волі ТОВ «Укрдебт Плюс» та може відбутися у будь-який час, а тому, на думку заявника, є достатні підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі.

Таким чином, з метою уникнення додаткових судових спорів та ризиків втрати права власності на житло, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на квартиру, загальною площею 69,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії з квартирою, загальною площею 69,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаних статтей вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ініціюючи забезпечення позову заявник у заяві не обґрунтував в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у справі про визнання недійсним окремих положень договору відступлення права вимоги з огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 була передана в іпотеку за згодою іпотекодавця ОСОБА_1 , а отже, іпотекодавець усвідомлювала ризики та можливість реалізації предмета іпотеки, в тому числі в позасудовому порядку на підставі застереження договору іпотеки.

За змістом ст. 23 Закону України «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо квартира АДРЕСА_1 порушує права стягувача та позбавляє його можливості отримати узгоджену гарантію забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами та розраховувати на можливість погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки.

Жодних доказів на підтвердження існування очевидного та об`єктивного характеру загрози порушення прав позивача суду не надано, а сам зміст заяви зводиться до відображення припущень та необґрунтованих побоювань заявника.

Крім того, оскільки предметом даного позову є немайнові вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги №2083/К від 15.11.2019 року укладеного між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» стороною якого не є позивач, а забезпечення позову стосується майна, яке не є предметом вимог та розгляду позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, ініційовані позивачем види забезпечення позову є фактично втручанням у правовідносини, які виникли між первісним та новим кредитором щодо права вимоги поза межами судового засідання без встановлення обставин та з`ясування підстав для укладення договору відступлення права вимоги, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук