Номер провадження: 22-ц/813/2936/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Приморського районного суду м. Одеси 11.09.2019 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в якому просив зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку, як це передбачене статтею 47 КЗпП України, оформленої згідно з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, що прийнята на виконання положень ст. 48 КЗпП України; стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в зв`язку із затримкою видачі трудової книжки, з 09 грудня 2017 року до дати прийняття рішення у справі.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 працював з липня 2015 року по 24.07.2017 року в апараті управління Державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Після звільнення, яке позивач вважав незаконним, він звернувся до суду, з приводу чого є рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2018 року яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про зобов`язання вчинити певні дії, визнання права позивача на встановлення міжпосадового співвідношення посадового окладу, право на отримання заохочення, визнання дати звільнення та у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про змінення причин звільнення та стягнення грошових коштів відмовлено у повному обсязі. При цьому постановою Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року визначено рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Адміністрація морських портів України скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України і ухвалити в цій частині нове рішення. Зустрічний позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України до ОСОБА_1 про зміну формулювання причин звільнення та стягнення заборгованості задовольнити частково. Змінити формулювання звільнення ОСОБА_1 з «звільнений за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з не виконанням ДП АМПУ законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору» на «звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України». В задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити. В іншій частині рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Позивач посилається на те, що на виконання вказаного рішення суду, листом від 29.02.2019 року № 1198/10-03-06, який отримано позивачем 08.04.2019 року, йому надіслано не завірену копію наказу від 15.01.2019 року № 10-к, яким внесені зміни до наказу від 08.12.2017 року № 1309-к в частині формулювання причини звільнення ОСОБА_1 , але інші пункти наказу від 08.12.2017 року №1309-к залишилися незмінними, в тому числі щодо дати звільнення та відповідної грошової виплати.

17.05.2019 року ОСОБА_1 отримано дублікат трудової книжки (APN № НОМЕР_1 ) та копія наказу від 15.01.2019 року №10-к «Про внесення змін до Наказу ДП «АМПУ» від 08.12.2017 року №1309-к «По особовому складу». Однак, дата звільнення в наказі залишилась незмінною 24.07.2017 року і не співпадає з датою зазначеною в дублікаті трудової книжки 08.12.2017 року, а також не співпадає з датою набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року.

Позивач вважає, що така різниця в датах його звільнення порушує вимоги закону та фактично унеможливлює працевлаштування позивача з грудня 2017 року та унеможливлює використання його права на соціальну допомогу по безробіттю, а у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника працівникові має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, який позивач обчислює, виходячи з розміру свого середньоденного заробітку станом на 08.12.2017 році у розмірі 1334,32 грн., враховуючи підвищення бази для розрахунку мінімального посадового окладу працівника ДП «АМПУ», та кількості робочих днів з 09.12.2017 року по 19.08.2019 року, що дорівнює 417.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року, позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14) про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 7 119 (сім тисяч сто дев`ятнадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки 08.12.2017 року позивачем отримано свою трудову книжку, про що свідчить його підпис в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них № НОМЕР_3 , то на переконання суду, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки з 09.12.2017 року є безпідставною. В той же час законодавцем не передбачено такого виду відповідальності, як виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у разу неналежного оформлення трудової книжки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

26 лютого 2020 року до Одеського апеляційного суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, відповідно до вимог якої просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки з урахуванням положень ч. 2 ст. 263 ЦПК України прямо протирічить нормі матеріального права ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, згідно якої власник або уповноваженим ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Також, апелянт зазначає, що є незаконним присудження сплати судового збору за вимогу матеріального характеру, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір»: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати.

ОСОБА_1 зазначає, що адреса, на яку був відправлений лист ДП АМПУ про сповіщення необхідності прибути позивачу у відділ кадрів підприємства не співпадає з місцем фактичного його проживання, указаного в процесуальних документах, а також те, що коли апелянт випадково дізнався про існування листа (20.02.2019 року), особа, що його підписала ( ОСОБА_2 ) була не уповноважена діяти від імені підприємства. А також звільнена з посади начальника відділу кадрів.

Позивач також вказує, що вищезазначений лист ДП АМПУ було направлено через півтора місяці після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Апелянт посилається відповідно на п. 2.10 Інструкції №58, зокрема 3-4 абзац в яких міститься посилання на абзац 6-7 п. 4.1 інструкції:

-при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу

- днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому п. 2.10 цієї Інструкції.

ОСОБА_1 також наголошує на безпідставному затягуванні розгляду справи.

Крім того, апелянту у сервісному центрі Пенсійного фонду України було надано відповідь від 21.02.2020 року № 1124-1380/П-06/8-1500/20 зі змісту якої йому стало відомо, що станом на 20 лютого 2020 року в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування не відображено дату закінчення трудових відносин між О. Перевозник та ДП АМПУ.

Вказує, що на момент подання апеляційної скарги тривалість вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою з боку роботодавця видачі належно оформленої трудової книжки становить 532 робочих дні.

Заборгованість з виплати заробітної плати складає 709 858,24 грн (532*1334,32 грн).

Заперечення інших учасників справи

05 жовтня 2020 року від представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого відповідно просить суд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідач вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення спору.

Зазначає, що суд першої інстанції на підставі сукупності зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «АМПУ» є такими, що не підлягають задоволенню.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки до апеляційної скарги не додані копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи та апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги або доказів звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.04.2020 року під головуванням судді Князюка О.В. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі було відмовлено та продовжено ОСОБА_1 - строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплату судового збору в розмірі 10679 грн. 70 коп. на строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше 10 днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.09.2020 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволено, відстрочено апелянту сплату судового збору в сумі 10 679 грн. 70 коп. до ухвалення судового рішення, провадження у справі відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням сторін у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки та стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.07.2021 року справу було призначено до розгляду з викликом сторін на 23 вересня 2021 року о 12:15 год.

23 вересня 2021 року розгляд справи було відкладено на 08 жовтня 2021 року о 11:12, у зв`язку з знеструмленням Одеського апеляційного суду.

08 жовтня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що з 15.07.2015 року по 24.06.2016 року ОСОБА_1 працював на посаді фахівця відділу економічної та внутрішньої безпеки Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а з 24.06.2016 року - на посаді фахівця відділу захисту економічної та внутрішньої безпеки.

Наказом ДП «АМПУ» №776-к від 24.07.2017 року Позивача було звільнено з посади фахівця відділу захисту економічних інтересів служби економічної та внутрішньої безпеки ДП «АМПУ» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Наказом ДП «АМПУ» №868-к від 11.08.2017 року скасовано наказ ДП «АМПУ» від 24.07.2017 № 776-к на підставі листа ТОВ «Свята Катерина - Одеса» від 02.08.2017 № 788 (у зв`язку з непрацездатністю Позивача).

28.08.2017 року Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ДП «АМПУ», згідно якого просив:

-визнати право позивача на встановлення міжпосадового співвідношення (коефіцієнту) посадового окладу за кваліфікаційним розрядом (посадою) «фахівець 1 категорії», що визначений умовами оплати праці за трудовим договором;

-зобов`язати державне підприємство «Адміністрація морських портів України» встановити з 01.11.2016 конкретний розмір посадового окладу позивача з урахуванням міжпосадового співвідношення (коефіцієнту) для розряду «фахівець 1 категорії» - 3,89 (три цілих вісімдесят дев`ять сотих), який не був приведений у відповідність до змінених умов колективного договору через бездіяльність працівників підрозділів апарату управління з кадрової роботи;

-зобов`язати ДП «АМПУ» видати позивачу розрахункові листки за квітень-липень 2017 року та довідку про роботу на підприємстві із зазначенням часу роботи і розміру заробітної плати;

-зобов`язати ДП «АМПУ» перерахувати основну і додаткову (виробничі та одноразові премії) заробітну плату, премію за 2016 рік, відпусткові та матеріальну допомогу у зв`язку з відпусткою, зважаючи на розмір посадового окладу позивача 18670 гривень в період 01.11.2016 -30.04.2017 та 19650 гривень з 01.05.2017. Стягнути на корить позивача різницю за трудовими виплатами в період з 01.11.2016 по 24.07.2017, остаточний розмір якої буде визначений після надання відповідачем розрахункових листків за квітень-липень 2017;

-визнати права позивача на отримання заохочення в розмірі посадового окладу, за відпрацювання повного календарного 2016 року без періодів непрацездатності у відповідності до пункту 3.3.3 КД 2016. Стягнути з відповідача 18670 гривень на виконання цієї вимоги позивача;

-зобов`язати ДП «АМПУ» звільнити позивача за власним бажанням на підставі частини третьої ст. 38 КЗпП з виплатою вихідної допомоги в розмірі не менше тримісячного середнього заробітку, обчисленого з розміру посадового окладу 19650 гривень (за два останні місці роботи);

- визнати дату звільнення позивача дату постановлення рішення по справі. Стягнення з ДП «АМПУ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 до дати прийняття рішення судом.

Наказом ДП «АМПУ» №1309-к від 08.12.2017 року Позивача звільнено з посади з 24 липня 2017 року за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку із не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.

08 грудня 2017 року Позивач отримав копію наказу ДП «АМПУ» №1309-к від 08.12.2017 року про його звільнення, розрахунковий листок за грудень 2017 року та трудову книжку.

Згідно з розрахунковим листком за грудень 2017 року, за період з 24 липня по 08 грудня 2017 року Позивачу нараховано 163 349 грн 20 коп., з яких 708 грн 72 коп. - компенсація відпустки, 38 400 грн - вихідна допомога, решта - середній заробіток за вказаний період .

Також, 08.12.2017 року Позивач отримав свою трудову книжку, про що свідчить його підпис в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них № НОМЕР_3 .

Наказом ДП «АМПУ» № 83-к від 22.02.2018 визнано дату звільнення ОСОБА_1 , фахівця відділу захисту економічних інтересів служби економічної та внутрішньої безпеки, 08 грудня 2017 за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Підставою видання даного наказу став акт Одеського міського центру зайнятості від 24 січня 2018 № 10.

У зв`язку з цим листами від 23.02.2018 № 03-06-03/78 та від 13.03.2018 № 03-06-03/98 ДП «АМПУ» повідомляло Позивача про необхідність прибуття до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» для внесення відповідних записів до трудової книжки Позивача. Крім того 13.03.2018 представником ДП «АМПУ» під час судового засідання по справі № 522/16171/17 було усно повідомлено Позивача про необхідність прибуття до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» для внесення відповідних записів до трудової книжки Позивача.

09.02.2019 ДП «АМПУ» було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про змінення причин звільнення та стягнення грошових коштів.

За результатом розгляду судової справи № 522/16171/17, відповідно до постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову у повному обсязі, зустрічний позов ДП «АМПУ» задоволено частково змінено формулювання звільнення ОСОБА_1 з «звільнений за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку з не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору» на «звільнений за власним бажанням за ч.І ст.38 КЗпП України», у задоволенні решти вимог зустрічного позову - відмовлено.

На виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року по справі №522/16171/17 наказом ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 внесено зміни до наказу № 1309-к від 08.12.2017 року, а саме слова «за ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку з не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору» на «звільнений за власним бажанням за ч.І ст.38 КЗпП України».

Листом від 01.02.2019 року № 10-03-06-07/17 ДП «АМПУ» повідомило Позивача про необхідність прибути до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» з трудовою книжкою для внесення відповідних записів до неї.

15.03.2019 року Позивач звернувся до ДП «АМПУ» із заявою від 11.03.2019 року, в якій поросив: ознайомити його з наказом ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 року, видати дублікат трудової книжки, а також здійснити виплату середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки.

ДП «АМПУ» у листі від 29.03.2019 № 1198/10-03-06/Вих повідомило Позивача, що для отримання дублікату трудової книжки йому необхідно прибути до ДП «АМПУ» за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, каб. № 119, а також повідомило про відсутність правових підстав для виплати середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та надало копію наказу ДП «АМПУ» № 10- к від 15.01.2019 року.

03.05.2019 на адресу ДП «АМПУ» надійшла заява Позивача із проханням надіслати завіреної копії наказу ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 та дублікат трудової книжки на його адресу.

ДП «АМПУ» листом від 13.05.2019 № 1679/10-03-06/Вих надіслало на зазначену Позивачем адресу дублікат його трудової книжки та завірену копію наказу ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 року.

Мотивувальна частина

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2020 року відповідає в повній мірі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом ДП «АМПУ» №1309-к від 08.12.2017 року Позивача звільнено з посади з 24 липня 2017 року за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку із не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.

08 грудня 2017 року Позивач отримав копію наказу ДП «АМПУ» №1309-к від 08.12.2017 року про його звільнення, розрахунковий листок за грудень 2017 року та трудову книжку.

Згідно з розрахунковим листком за грудень 2017 року, за період з 24 липня по 08 грудня 2017 року Позивачу нараховано 163 349 грн 20 коп., з яких 708 грн 72 коп. - компенсація відпустки, 38 400 грн - вихідна допомога, решта - середній заробіток за вказаний період .

Також, 08.12.2017 року Позивач отримав свою трудову книжку, про що свідчить його підпис в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них № НОМЕР_3 .

Наказом ДП «АМПУ» № 83-к від 22.02.2018 визнано дату звільнення ОСОБА_1 , фахівця відділу захисту економічних інтересів служби економічної та внутрішньої безпеки, 08 грудня 2017 за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Підставою видання даного наказу став акт Одеського міського центру зайнятості від 24 січня 2018 № 10.

У зв`язку з цим листами від 23.02.2018 № 03-06-03/78 та від 13.03.2018 № 03-06-03/98 ДП «АМПУ» повідомляло Позивача про необхідність прибуття до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» для внесення відповідних записів до трудової книжки Позивача. Крім того 13.03.2018 представником ДП «АМПУ» під час судового засідання по справі № 522/16171/17 було усно повідомлено Позивача про необхідність прибуття до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» для внесення відповідних записів до трудової книжки Позивача.

09.02.2019 ДП «АМПУ» було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про змінення причин звільнення та стягнення грошових коштів.

За результатом розгляду судової справи № 522/16171/17, відповідно до постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову у повному обсязі, зустрічний позов ДП «АМПУ» задоволено частково змінено формулювання звільнення ОСОБА_1 з «звільнений за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку з не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору» на «звільнений за власним бажанням за ч.І ст.38 КЗпП України», у задоволенні решти вимог зустрічного позову - відмовлено.

На виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року по справі №522/16171/17 наказом ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 внесено зміни до наказу № 1309-к від 08.12.2017 року, а саме слова «за ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку з не виконанням ДП «АМПУ» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору» на «звільнений за власним бажанням за ч.І ст.38 КЗпП України».

Листом від 01.02.2019 року № 10-03-06-07/17 ДП «АМПУ» повідомило Позивача про необхідність прибути до відділу кадрів апарату управління ДП «АМПУ» з трудовою книжкою для внесення відповідних записів до неї.

15.03.2019 року Позивач звернувся до ДП «АМПУ» із заявою від 11.03.2019 року, в якій поросив: ознайомити його з наказом ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 року, видати дублікат трудової книжки, а також здійснити виплату середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки.

ДП «АМПУ» у листі від 29.03.2019 № 1198/10-03-06/Вих повідомило Позивача, що для отримання дублікату трудової книжки йому необхідно прибути до ДП «АМПУ» за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, каб. № 119, а також повідомило про відсутність правових підстав для виплати середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та надало копію наказу ДП «АМПУ» № 10- к від 15.01.2019 року.

03.05.2019 на адресу ДП «АМПУ» надійшла заява Позивача із проханням надіслати завіреної копії наказу ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 та дублікат трудової книжки на його адресу.

ДП «АМПУ» листом від 13.05.2019 № 1679/10-03-06/Вих надіслало на зазначену Позивачем адресу дублікат його трудової книжки та завірену копію наказу ДП «АМПУ» № 10-к від 15.01.2019 року.

Відповідно до пунктів 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 29 липня 1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Оскільки, запис у трудовій книжці ОСОБА_1 зроблено відповідно до наказу ДП «АМПУ» № 1309-к від 08.12.2019 (зі змінами відповідно до наказу № 83-к від 22.02.2018 та № 10-квід 15.01.2019) за яким ОСОБА_1 , фахівця відділу захисту економічних інтересів служби економічної та внутрішньої безпеки, звільнено з роботи із займаної посади 08 грудня 2017 за ч.І ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням, а відповідно до запису № 3 у дублікаті трудової книжки НОМЕР_4 ) зазначено у графі 2 - 08.12.2017 (записується дата звільнення), а у графі 3 - звільнений за власним бажанням за ч.І ст. 38 КЗпП України (причина звільнення), у графі 4 наказ від 08.12.2017 року №1309-к (на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті), то твердження Позивача, що запис № 3 у дублікаті трудової книжки НОМЕР_4 ) не відповідає змісту наказу ДП «АМПУ» від 08.12.2017 №1309-к не відповідає дійсності, а виданий Позивачу дублікат трудової книжки НОМЕР_4 ) відповідає вимогам Інструкції.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 звертався до Одеського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи 12.12.2017 року, де його було зареєстровано та з 13.12.2017 року надано статус безробітного, а з 20.12.2017 року призначено допомогу по безробіттю, та враховуючи те, що 02.03.2018 року ОСОБА_1 припинено реєстрацію у зв`язку із його бажанням отримувати послуги у іншому центрі зайнятості, то на переконання суду, після отримання 08.12.2017 року трудової книжки Позивач міг або працевлаштуватись або скористатись правом на соціальну допомогу по безробіттю, чим він і скористався, а отже, підстави вважати причини відсутності у позивача працевлаштування вимушеними у суду відсутні.

Також, відповідно до п. 4.1 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічні положення міститься у ст. 235 КЗпП України.

Оскільки 08.12.2017 року Позивачем отримано свою трудову книжку, про що свідчить його підпис в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них № НОМЕР_3 , то на переконання суду, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки з 09.12.2017 року є безпідставною, оскільки Позивач власноруч забрав свою трудову книжку 08.12.2017.

В той же час законодавцем не передбачено такого виду відповідальності, як виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у разу не належного оформлення трудової книжки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.10.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе