465/7957/21
2-з/465/451/21
У Х В А Л А

про повернення заяви

06.10.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Беньо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви -

встановив:

Заявник ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви. Просить забезпечити позов шляхом встановлення обов`язку медичним працівникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати докази щодо утримання та лікування сина заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч вимог п.п. 2 - 7 ч.1 ст.151 ЦПК України, подана заява не містить зазначення місць проживання чи перебування (для фізичних осіб) відповідачів з поштовими індексами, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності застосування вказаного заявником заходу забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Також суд звертає увагу, що в якості відповідачів заявником ОСОБА_2 вказано працівників медичного закладу лікуючого лікаря Данилишин М.І. та завідувача відділення Андрушків О.О. Разом з тим, не зазначено повне найменування медичного закладу як юридичної особи, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Крім того, ч. 6 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, чи зменшення їх розміру являється майновий стан сторони, який позбавляє її можливості здійснити оплату судового збору у визначеному Законом розмірі при зверненні з позовом до суду.

Зважаючи на те, що обставини викладені заявником, на які вона посилається, як на підставу звільнення від сплати судового збору належним чином не підтверджені відповідними доказами, суд приходить до висновку, що клопотання заявника ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Таким чином, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не дотримано вище зазначені вимоги п.п. 2 - 7 ч.1 ст.151 ЦПК України та не долучено оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, а тому заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.149, 151 - 153 ЦПК України -

ухвалив:

В клопотанні заявника ОСОБА_2 відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Дзеньдзюра С.М.