У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Панченко О.М.

за участю

секретаря судового засідання Богослов Ю.В.

представника позивача - Жука А.М.

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому (підготовчому) судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ «ВКП «ТРІАДА», Приватне акціонерне товариство «Форум - Автосервіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Січ», треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «ВКП «ТРІАДА», Приватне акціонерне товариство «Форум - Автосервіс» про визнання зобов`язання поруки припиненими, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 13.09.2016 року відкрито провадження у згаданій вище справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. При цьому, представник відповідача зазначає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання за викладеними в ньому обставинами та просив задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено наступне.

18.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «БАНК СІЧ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ ТРІАДА» був укладений кредитний договір № 15/13.

Відповідно до умов вказаного договору позичальник зобов`язався на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором до 17.03.2014 р. або протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання позичальником письмової вимоги про повернення кредиту та сплати процентів у випадках, які вказані в розділі 2 кредитного договору, повернути банку суму кредиту у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США, проценти за користування ним 13,0 % річних в валюті, в якій наданий кредит, проценти за порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту (його частин) у розмірі 16 % річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати банку всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Цільовим призначенням є поповнення обігових коштів на поточні потреби.

В подальшому, умови кредитного договору неодноразово змінювались, про що свідчать додаткові угоди, які були укладені між банком та позичальником.

29.09.2015 р. між ПАТ «БАНК СІЧ», ТОВ «ВКФ ТРІАДА» ( первісним боржником) та ТОВ «ВКП ТРІАДА» ( новим боржником, позивачем ) був укладений договір №250/15 про заміну боржника у зобов`язанні та переведення боргу.

За умовами вказаного договору первісний боржник переводить (передає) свої зобов`язання за кредитним договором №15/13 від 18.03.2013 р. (з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору №15/13 від 18.03.2013 р. ), що укладений між первісним боржником і кредитором на нового боржника, внаслідок чого, новий боржник замінює первісного боржника у зобов`язанні і приймає на себе обов`язки первісного боржника по кредитному договору №15/13 від 18.03 2013 р.

25 квітня 2013 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, ПАТ «БАНК СІЧ» уклав із ОСОБА_2 договір поруки № 35/13, згідно якого він виступає Поручителем по виконанню всіх зобов`язань за Кредитним договором № 15/13 від 18 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «БАНК СІЧ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ ТРІАДА».

25 квітня 2013 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, ПАТ «БАНК СІЧ» уклав з ОСОБА_3 договір поруки № 34/13, згідно якого він виступає Поручителем по виконанню всіх зобов`язань за Кредитним договором № 15/13 від 18 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «БАНК СІЧ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ ТРІАДА».

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України. Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-УІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України (тут і далі у редакції вищевказаного Закону).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім право правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, ПАТ «Банк Січ» як кредитор подало до цивільного суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення пункту 1 частини першої статі 20 ГПК України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Відповідно до ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена позиція підтверджується постановою Великої палати Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі №910/1733/18 (провадження 12-170гс18).

За даних обставин, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

З огляду на викладене обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про закриття провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 255 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про закриття провадження по справі - задовольнити.

Закрити провадження по цивільній справі 754/10432/16ц за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ «ВКП «ТРІАДА», Приватне акціонерне товариство «Форум - Автосервіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Січ», треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «ВКП «ТРІАДА», Приватне акціонерне товариство «Форум - Автосервіс» про визнання зобов`язання поруки припиненими.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: О.М. Панченко