печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань -Шевчук А.В.

позивач -ОСОБА_1

відповідач -акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення безпідставно набутого майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач в акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» має кредитну картку № НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом.

20 січня 2021 року позивачу стало відомо про те, що на вказаній кредитній картці відсутні кошти.

Звернувшись до банку та отримавши історію по картковому рахунку позивачу стало відомо про те, що ще 12 січня 2021 року з її кредитної картки № НОМЕР_1 невідомі особи шахрайським шляхом викрали кошти банку, які відповідач зарахував на кредитний рахунок позивача і які є власністю банку до отримання їх позивачем як кредит.

Згідно з наданою 21 січня 2021 року за зверненням позивача банком історії по її картковому рахунку 12 січня 2021 року було списано два платежі на суму 7000 грн та 2943,50 грн як безготівкові перекази, після чого банком було списано також комісію за переказ з картки на картку в сумі 103,31 грн.

Про вказані операції позивач не знала, не вчиняла їх та не має жодного відношення до них.

Про факт крадіжки коштів позивач повідомила банк за телефоном гарячої лінії, а також звернулась до поліції із заявою за даним фактом.

Зважаючи на те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю жодним чином не сприяла утраті, незаконному використанню інформації, що давало б змогу ініціювати згадані платіжні операції. Позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою, у якій повторно письмово повідомила про дійсні обставини вибуття коштів банку з кредитного рахунку, а також повідомила, що таких коштів не отримувала, не розпоряджалась ними.

Крім того, позивач повідомила банк, що внесла 20 січня 2021 року на вказану картку власні кошти в сумі 1500 грн задля безпеки та зручності зберігання (як електронні кошти замість готівки) і розрахунку та просила їх повернути шляхом переказу на іншу картку позивача, видану відповідачем № НОМЕР_2 .

Таке внесення власник коштів на власну картку хоча і не передбачено договором, однак і не заборонено відповідачем. В будь-якому випадку кошти в сумі 1500 грн є власністю позивача, які позивач набув хоч і з волі позивачам, однак без правових підстав, оскільки відповідного договору банківського вкладу сторони не укладали.

Проте на письмове звернення позивача відповідач листом від 08 лютого 2021 року №97-5-4/279 відповів, що нібито позивач зверталась не за поверненням власник коштів, як це прямо зазначено у заяві, а нібито стосовно можливості повернення коштів, списаних з кредитної картки.

Таким чином, вимогу про повернення належних позивачу коштів в сумі 1500 грн відповідач проігнорував.

За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуте майно - власні кошти позивача, які вона сплатила без достатніх правових підстав відповідачу, перерахувавши їх на свою кредитну картку.

Ухвалою судді від 26 квітня 2021 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 жовтня 2021 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідив наявні у справі докази, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ОСОБА_1 має в акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» кредитну картку № НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом в сумі 10000 грн.

Згідно з історії по картковому рахунку з 01 січня 2021 року до 21 січня 2021 року № НОМЕР_1 12 січня 2021 року в торгівельній точці внаслідок безготівкового платежу Easypay*Telecom.MobChayki було здійснено платіж в сумі 7000 грн. Цього ж дня в торгівельній точці внаслідок безготівкового платежу Global24 KyivKyiv було здійснено платіж в сумі 2943,50 грн.

Після чого банком було списано також комісію за переказ з картки на картку в сумі 103,31 грн.

20 січня 2021 року ОСОБА_1 поповнила свій картковий рахунок на суму 1500 грн.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Золотоніського відділу ГУНП в Черкаській області про те, що 20 січня 2021 року близько 10:00 годині заявниця виявила відсутність грошових коштів на своїй банківській картці в сумі 10 000 грн.

20 січня 2021 року розслідування кримінального правопорушення закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

03 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою, в якій вказала про те, що операції на суму 7000 грн та 2943,50 грн як безготівкові перекази, позивач не вчиняла та не має до них жодного відношення, а також своїми діями чи бездіяльністю жодним чином не сприяла утраті, незаконному використанню інформації, що дала змогу ініціювати згадані платіжні операції.

08 лютого 2021 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» надано ОСОБА_1 відповідь на заяву від 03 лютого 2021 року, в якій вказано про те, що ОСОБА_1 подала до банку заяву на оскарження спірних операцій. За результатами розгляду банком буде прийнято рішення про можливість зарахування на рахунок ОСОБА_1 оскарженої суми коштів або надана відповідь із зазначенням причини відмови.

При цьому, в ході перевірки факту інформування інформаційного центру 20 січня 2021 року про списання коштів необхідність блокування картки не виявлено.

Відповідно до частин 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Згідно ч. 1ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Суд установив, що 20 січня 2021 року ОСОБА_1 поповнила картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 1500 грн. Вказану транзакцію позивач не оскаржувала до відповідача та не надала доказів того, що зверталась до відповідача з вимогою про повернення вказаних коштів.

Крім того, як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000039 позивач звернулася до Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про те, що 21 січня 2021 року невідомою особою шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці на суму 10 000 грн, однак дані обставини не підтверджують протиправних дій відповідача щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1 на суму 1500 грн, які вона сама перерахувала на свій картковий рахунок.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, з урахуванням повно та всебічно з`ясованих обставин справи, дослідженими в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, є недоведеними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення безпідставно набутого майна - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя О.Л. Бусик