КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/13794/19

провадження № 22-ц/824/4346/2021

06 жовтня 2021року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Паламарчук Наталії Володимирівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року у складі судді Марфіної Н. В.,

встановив:

29.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), посилаючись на те, що 06 лютого 2019 року о 18 годині 30 хвилин на мосту Патона в місті Києві з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, в якій було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль Porshe Panamera Turbo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням.

Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав ряд механічних пошкоджень: рамка номерного знаку: розлом рамки + деформація номеру; облицювання бампера F: деформація з R част. з розломом та деформація; решітка бампера F середня: деформація та подряпини структури; додаткова фара R (поворот) розлом кріплення; повітряний фільтр: розлом передньої кришки; повітрозахоплювач бампера центральна : розлом кріплень L та R; наповнювач бампера F: розриви центральної частини;облицювання бампера Н структурний: розлом; накладка бампера НL (вихлопну трубу): відсутня; світловідбивач бампера НL: відсутній; ліхтар НL: розламаний корпус; ліхтар НL кришки багажника: розламаний корпус; кришка багажника: деформація каркасу з лівої частини; підкрилок НL: розрив у Н част.; захист днища багажника: розрив у L частині; вентиляційна решітка НL: розламана; глушник НL: зруйновано; насадки глушника НL: ліва та права зруйновано; підсилювач бампера Н: складна деформація L частини; датчики паркування НL (зовн. внутр.) відсутній зовн. розлом кріплення внутр.; термозахист глушника НL: зруйновано; хомут глушника : технологічний процес; емблеми кришки багажника Panamera, Turbo: технологічний процес; ущільнювач кришки багажника центр. верхній, L,R: технологічний процес; панель вентиляційної решітки НL: деформація у виді складного залому; направляюча бампера НL: розламана; направляюча ліхтаря НL: розламана; направляюча бампера Н центральна: розламана з L частини; ланжерон НL задня частина: зруйновано; панель Н: деформація у місці зварювання, з утрудненим доступом 5,8 н/г; кришка лючка багажного відсіку L: розламана; пол баг.L част.:деформація у місці зварюв. з`єднання та складн. геом. формі н/г; колісна арка зовнішня НL: деформація 2,5 н/г.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрито через закінчення строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення. Відповідач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 26.03.2019 №1485 становить 1 009 210,64 грн.

Відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність в страховій компанії ПАТ "НАСК "ОРАНТА" (поліс №АМ/7458330 від 01.06.2018).

09.07.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн.

Невідшкодованою залишається майнова шкода в розмірі 910 210,64 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача йому також була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. З моменту вчинення правопорушення сплинув тривалий період часу, проте відповідач не вжив заходів щодо повного відшкодування позивачу матеріальної і моральної шкоди, не сприяв усуненню негативних наслідків вчиненого ним правопорушення. Ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних втрат, їх тривалість, позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування завданої моральної шкоди 100 000 грн.

Також просив відшкодувати судові витрати по справі: 3 300 грн - за складання Звіту №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди; судовий збір - 9 605 грн; витрати на професійну правничу допомогу - 36 800 грн, всього 46 405 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, у розмірі 910 210,64 грн, моральну шкоду - 7 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 8 740,55 грн, та витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 9 100 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Паламарчук Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими: причинний зв`язок між діями відповідача і пошкодженням автомобіля позивача, розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Свої доводи мотивує тим, що наданий позивачем Звіт №1485 не підтверджує причинний зв`язок між діями відповідача та пошкодженням автомобіля.

Так, оцінювач ОСОБА_5 проводив огляд автомобіля лише 21.02.2019, а ДТП мала місце 06.02.2019. При цьому у звіті нічого не зазначено про причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та пошкодженнями. Вказаний Звіт не відповідає вимогам законодавства, містить суперечливі відомості та не може прийматись до уваги для підтвердження відповідних обставин.

Суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують , що позивач не погоджувався з вартістю відновлювального ремонту (319 738,09 грн), визначеного ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Різниця вартості відновлювального ремонту, визначеного у Звіті №1485 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є дуже значною - 573 655,47 грн. Виходячи з вартості відновлювального ремонту, визначеного страховиком, можливо порахувати і величину втрату товарної вартості, користуючись п.8.6.3 Методики.

Суд першої інстанції також не деталізував поведінку відповідача, яка вливає на визначення розміру моральної шкоди. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про завдання відповідачу моральної шкоди. Завищена у багата разів вартість матеріального збитку свідчить про недобросовісну поведінку позивача, що також має враховуватися при визначенні розміру моральної шкоди.

При визначенні розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд першої інстанції не звернув уваги, що у квитанції від 15.08.2019, згідно якої оплачувались послуги на користь адвокатського бюро "Світлани Педенко» (т. 1, а.с. 44), ідентифікаційний код відправника «НОМЕР_4», водночас реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача « НОМЕР_3 ». Дане свідчить про те, що позивач не оплачував відповідні судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, а отже, останні не є документально підтвердженими, у зв`язку з чим не підлягають відшкодуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає, що Звіт №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТХ, складений відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Протягом судового розгляду стороною відповідача не було подано до суду власного звіту про оцінку вартості збитку, проведеного на замовлення відповідача, а також відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення відповідної судової експертизи. Наданий консультаційний висновок №23 не є рецензією на звіт про оцінку, яка передбачена нормами чинного законодавства України та яка може вказувати на дійсну можливість або неможливість використання звіту.

При визначенні розміру моральної шкоди судом першої інстанції було правильно враховано, що відбулось пошкодження дороговартісного автомобіля, 2017 року випуску, а також враховано глибину душевних страждань і переживань позивача.

Щодо судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, судом першої інстанції вірно встановлено розмір доведених судових витрат, сплата яких підтверджується квитанцією від 15.08.2019р., в якій зазначено, що відправником грошових коштів є ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Паламарчук Н. В. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 , його представники - адвокати Гаєнко В. С., Король В. В. просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник Гаєнко В. С. суду пояснила, що отримані механічні пошкодження автомобіля позивача були значними, 06.02.2019 його було евакуйовано на офіційний дилерський центр "Віннер ПЦКА" на безоплатній основі відповідно до програми Porche Assistance. При транспортуванні автомобіль не міг отримати додаткові пошкодження, оскільки був завантажений на платформу евакуатора за допомогою електричної лебідки та в цей же день о 23.15 год. доставлений на автостоянку ТОВ "Віннер ПЦКА", що підтверджується актом приймання автомобіля від 06.02.2019. Вказаний автомобіль знаходився на майданчику до 27.02.2019, в цей день заїхав на СТО, де знаходився до 02.05.2019. Позивач не мав можливості використовувати автомобіль, його пошкодити чи потрапити в ДТП. Тому огляд, проведений оцінювачем 26.02.2019, не викликає сумнівів в його достовірності на предмет виявлення в ньому пошкоджень в результаті ДТП, яка сталася 06.02.2019 року.

Зазначила, що позивачем було здійснено ремонт пошкодженого автомобіля, який проведено ТОВ "Віннер ПЦКА".

Відповідно до рахунку № 1044402 від 05.03.2019, вартість робіт (разом з ПДВ), з урахуванням особистої знижки на запчастини у розмірі 150 810,15 грн та на роботи у розмірі 6 907,73 грн, становить 720 212,67 грн.

Фактично відповідно до рахунку ТОВ "Віннер ПЦКА" №1044402 від 05.03.2019 позивачем було сплачено за ремонт автомобіля 738 930,32 грн. Факт внесення коштів підтверджується банківськими виписками АТ "Альфа-Банк" по особовому рахунку позивача та листом ТОВ "Віннер ПЦКА" № 210321/3, наданим на адвокатський запит від 16.03.2021.

Розмір витрат на ремонт автомобіля підтверджується актами виконаних робіт: №6044202 від 02.05.2019 на суму 601 158,78 грн; №6044201 від 02.05.2019 на суму 108 470,34 грн; №6044191 від 02.05.2019 на суму 9340,20 грн; №6044771 від 23.05.2019 на суму 8 766,04 грн, разом : 727 735,36 грн.

З огляду на те, що ринкова вартість автомобіля знизилась з вини відповідача, до матеріальних збитків відноситься втрата ринкової вартості автомобіля, яка становить 115 817,08 грн.

З огляду на викладене, просила стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 755 747,40 грн (738 930,32 грн (фактично понесені витрати) - 99 000 грн (страхове відшкодування) +115 817,08 грн (втрата товарної вартості).

Представник позивача - адвокат Король В. В. та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечували проти відшкодування вартості ремонтних робіт відповідно до рахунку № 1044402 від 05.03.2019 в сумі 720 212,67 грн.

Переглянувши справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, заслухавши пояснення учасників справи, оцінювача ОСОБА_5 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина третя статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Отже, шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини завдавача шкоди.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у тому числі розмір завданих збитків.

Таким чином, для правильного вирішення справи, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року о 18 годині 30 хвилин на мосту Патона в місті Києві з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль Porshe Panamera Turbo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Звіту №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеному 26.03.2019 оцінювачем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту КТЗ Porshe Panamera, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає: вартість відновлювального ремонту - 893 393, 56 грн; втрата товарної вартості - 115 817,08 грн; вартість матеріального збитку - 1 009 210,64 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 на час скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7458330, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн, франшиза - 1 000 грн (т. 1, а.с. 40).

09.07.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатила позивачу страхове відшкодування в межах максимального ліміту відповідальності за вирахуванням суми франшизи (1 000 грн) у розмірі 99 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №35614 від 09.07.2019 (т. 1, а.с. 146).

Частиною першою статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Установивши, що сума страхового відшкодування у розмірі 99 000 грн є недостатньою для покриття реальної вартості ремонтних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу різниці між вартістю матеріального збитку, відповідно до Звіту №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеному 26.03.2019 оцінювачем ОСОБА_5 , та сумою страхового відшкодування.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано іншого звіту про оцінку вартості збитку, з клопотанням про призначення відповідної експертизи останній також не звертався. Наданий відповідачем консультативний висновок не є рецензією на звіт про оцінку, а тому не може вказувати на дійсну можливість або неможливість використання звіту. Посилання у вказаному консультаційному висновку на положення п.8.5.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів суд вважав безпідставним, оскільки Звіт про оцінку складений 26.03.2019 на дату оцінки 06.02.2019, тобто на дату вчинення ДТП, а за положеннями ст. 22 ЦК України збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, при цьому такі збитки є реальними.

З огляду на те, що при визначенні розміру страхового відшкодування страховиком втрата товарної вартості не вираховувалась, акт огляду та ремонтні калькуляції суду на дослідження не надані, в судовому засіданні представник страховика пояснила, що при огляді автомобіля він не розбирається, у зв`язку з чим в протоколі зазначається, що транспортний засіб може мати скриті пошкодження, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що згідно розрахунку страхового відшкодування від 04.07.2019 розмір матеріального збитку дорівнює вартості відновлювального ремонту та становить 319 738,09 грн.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди, а також наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду внаслідок пошкодження майна позивача є правильними.

Разом з тим, апеляційний суд не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування майнової шкоди, враховуючи, що на час розгляду справи в суді першої інстанції автомобіль позивача було повністю відремонтовано і фактичний розмір понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу виявився меншим, ніж визначено у Звіті №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ.

Так, відповідно до рахунку № 1044402 від 05.03.2019, при визначенні вартості відновлювального ремонту ТОВ "Віннер ПЦКА" було застосовано знижку на запчастини та роботи. Вартість робіт (разом з ПДВ), з урахуванням особистої знижки позивача на запчастини у розмірі 150 810,15 грн та на роботи у розмірі 6 907,73 грн, визначено в сумі 720 212,67 грн (а.с.185-186 т.2).

Відповідно до актів виконаних робіт №6044202 від 02.05.2019 на суму 601 158,78 грн; №6044201 від 02.05.2019 на суму 108 470,34 грн; №6044191 від 02.05.2019 на суму 9340,20 грн; №6044771 від 23.05.2019 на суму 8 766,04 грн, ТОВ "Віннер ПЦКА" були проведені ремонтні роботи на загальну суму 727 735,36 грн (а.с. 157 -161 т.2).

Відповідно до виписки по особовим рахункам позивача в АТ " Альфа-Банк", останнім 14.03.2019 здійснено оплату за ремонт згідно рахунку №1044402 від 05.03.2019 в сумі 540 000 грн (а.с.89 т.3); 02.05.2019 згідно рахунку № 1044779_1052019 - 29301,20 грн (а.с.90 т.3); 02.05.2019 згідно рахунку № 1044402 від 05.03.2019 - 169 629,12 грн (а.с.90 т.3), всього 738 930,32 грн.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Ухвалюючи рішення про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 115 817,08 грн, яка вказана у Звіті №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, який є належним доказом на підтвердження вказаної обставини та не спростований відповідачем.

Таким чином, приймаючи до уваги Звіт №1485 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, рахунок № 1044402 від 05.03.2019, складений з урахуванням знижки та роботи та запчастини, акти виконаних робіт №6044202 від 02.05.2019 на суму 601 158,78 грн; №6044201 від 02.05.2019 на суму 108 470,34 грн; №6044191 від 02.05.2019 на суму 9340,20 грн; №6044771 від 23.05.2019, колегія суддів дійшла висновку, що завдані матеріальні збитки, завдані позивачу з вини відповідача, необхідно визначати відповідно до фактично понесених витрат на ремонт автомобіля.

З огляду на встановлені судом розбіжності між фактично сплаченими коштами (738 930,32 грн), розміром коштів, який визначений в актах виконаних робіт (727 735,36 грн), а також сумою, яка визначена в рахунку №1044402 від 05.03.2019 (720 212,67 грн), відсутністю обґрунтованих пояснень з цього приводу у позивача, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення суми відшкодування матеріальної шкоди, яка визначена судом першої інстанції, з 910 210 грн 64 коп. до суми 737 029,75 грн виходячи з такого розрахунку: 720 212,67 грн - 99 000 грн + 115 817,08 грн =737 029,75 грн.

Доводи представника відповідача про те, що надані позивачем докази не підтверджують реально понесені витрати на ремонт автомобіля, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сторонам, у тому числі представнику відповідача судом першої та апеляційної інстанції було запропоновано скористатися своїм правом на звернення з клопотанням про призначення товарознавчої експертизи, проте останній таким правом не скористався, при цьому не надав доказів на спростування розміру шкоди, завданої позивачу.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди враховано, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, відбулося пошкодження автомобіля позивача, що призвело до його душевних страждань. Таким чином, врахувавши глибину, тривалість душевних страждань, яких внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав позивач, суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, обґрунтовано визначив відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 000,00 грн.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми витрат позивача на правничу допомогу, суд першої інстанції взяв до уваги звіт про надання послуг АБ «Світлани Педенко» від 16.08.2019 на суму 11 500 грн, за виключенням витрат на отримання доказів на суму 1 500 грн, та з урахуванням пропорційного зменшення витрат дійшов висновку про відшкодування таких витрат в розмірі 9 100 грн.

На підтвердження тієї обставини, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу адвоката суду надано квитанцію від 15.08.2019 (а.с. 44 т.1).

Та обставина, що у вказаній квитанції зазначено ідентифікаційний код, який відрізняється від реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, не спростовує ту обставину, що позивач оплатив вказані послуги, якими він користувався.

З урахуванням вказаного та враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 (72,96%), колегія суддів вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню з 9 100 грн до 7 296 грн, а сума судового збору з 8 740 грн 55 коп. до 7 007 грн 80 коп.

В решті рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Паламарчук Наталії Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року змінити.

Зменшити суму матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 910 210 грн 64 коп. до 737 029 грн 75 коп., суму судового збору з 8 740 грн 55 коп. до 7 007 грн 80 коп, суму витрат на професійну правничу допомогу з 9 100 грн до 7 296 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк