УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Єрьоміної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новікової Вікторії Русланівни про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новікової В.Р. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить: стягнути на користь позивача, понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 8650,00 грн., так як в рішенні Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.07.2021 року питання щодо вказаних витрат - вирішено не було, а тому заявник звернувся до суду із зданою заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача, за наступних підстав.

Як встановлено, що 19.05.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2071 від 16.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором у загальному розмірі 60032,91 гривень.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.07.2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2071 від 16.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором у загальному розмірі 60032,91 гривень. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання основного позову у сумі 908,00 грн. та по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 454,00 грн., а разом 1362,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вбачається із поданої заяви, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Крім того, варто зауважити, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначена позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладена у відповідній постанові від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц.

Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надала суду Договір про надання правничої допомоги від 08.04.2021 року (далі - Договір), укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Новіковою В.Р.

Відповідно до умов п. 3.2 даного Договору, розмір гонорару визначається відповідно до вимог ст.ст.34,35 Правил адвокатської етики та оформлюється у виді додаткової угоди до договору. Остаточний розрахунок проводиться на підставі акту приймання передачі виконаних робіт.

При цьому, відповідно до п. 2.1 умов Додаткової угоди № 1 від 08.04.2021 року (далі - Угода) до Договору про надання правової допомоги від 08.04.2021 року, укладеної між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Новіковою В.Р., загальна орієнтовна вартість послуг з надання правової допомоги, що надається клієнту згідно з цією додатковою угодою складає 10000,00 грн.

Згідно п.2.4 додаткової угоди оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) відповідно до наданого виконавцем рахунку впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Як вбачається, з акту надання послуг № 1 від 26.07.2021 року, підписаного сторонами, загальна вартість послуг склала 8650,00 грн.

Відповідно до даного акту надання послуг від 26.07.2021 року, останній є підставою для проведення розрахунків на умовах, визначених Договором та Додатковою угодою.

У відповідності до вимог Договору та Додаткової Угоди, Клієнт має сплатити кошти за надані послуги правничої допомоги на відповідний рахунок адвоката.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем було дійсно понесені вказані витрати на професійну правничу допомогу, згідно акту надання послуг від 26.07.2021 року.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні оформлені у встановленому законом порядку відповідні фінансові документи про оплату адвокату гонорару та вартості інших зазначених послуг, що не дає суду можливості встановити, у відповідності до вимог чинного ЦПК України, що стороною було здійснено зазначені нею витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню після вирішення справи по суті.

Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача в ухваленні додаткового рішення у даній справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 260-261, 270, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новікової Вікторії Русланівни про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: А. М. Іванченко