Провадження №: 2/755/7748/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором надання поворотної фінансової допомоги, -

у с т а н о в и л а:

29.09.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором надання поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою сторона позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони суб`єктам у сфері державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо частки у статутному капіталі ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС», яка становить 50,0061%, оцінюється у грошовому еквіваленті у розмірі 899610,00 грн. та належить ОСОБА_2 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що порушуючи умови договору відповідач не повернув позивачу отримані грошові кошти в сумі 500000,00 грн. При цьому, відповідач є засновником ТОВ «Комплекс Агромарс», з часткою у статутному капіталі - 50,0061%, яка становить 899610,00 грн. Заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо належної відповідачу частки корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Предметом спору сторін є засновані на договорі позики боргові відносини в розмірі 500000,00 гривень. Частка відповідача в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» становить 899610,00 грн. Сторона позивача вважає, що такий вид забезпечення позову як заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо належної відповідачу частки в ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» є співмірним і відповідає заявленим позовним вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення, та не перешкоджає діяльності господарського товариства і не порушує прав інших осіб його застосуванням.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 06.09.2019 року по справі № 756/3322/19, накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав в якості забезпечення позову у цивільній справі про стягнення боргу за договором позики, за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку щодо законності та обґрунтованості такого виду забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики, як накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав (статутного капіталу) в товаристві з обмеженою відповідальністю.

Аналізуючи сформовану Верховним Судом правову позицію з приводу можливості накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав в якості забезпечення позову у цивільній справі про стягнення боргу за договором позики, суд приходить до висновку також про можливість забезпечення судом такого заходу забезпечення позову, як заборону вчиняти певні дії по відношенню до частки відповідача у статутному капіталі.

Проте, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, 14.07.2021 року Господарським судом м. Києва у справі №910/10741/21 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС».

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Аналіз вищевказаної норми ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку про те, що в разі порушення провадження у справі про банкрутство законом встановлено спеціальний порядок накладення арешту на майно боржника чи вжиття обмежень щодо розпорядження боржником належним йому майном.

Враховуючи, що представником позивача заявлено вимоги про заборону суб`єктам у сфері державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно 50,0061% статутного капіталу відповідача у ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС», що становить 899610,00 грн., беручи до уваги наявність відкритого провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС», одним із учасників якого є відповідач ОСОБА_2 , що в свою чергу передбачає спеціальну процедуру вжиття обмежень для боржника стосовно користування ним належним йому майном, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором надання поворотної фінансової допомоги - відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 07.10.2021 року.

Суддя -