П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року м. Київ

Справа № 22-12254 Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А. Я.

Унікальний № 369/13690/20 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Левенця Б. Б.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Арабаджийська Оксана Сергіївна, державний виконавець Сидоренко Роман Григорович, заступник начальника Стебловська Юлія Олександрівна, боржник ОСОБА_2 , на неправомірну бездіяльність та незаконні дії та рішення співробітників Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час та в ході здійснення виконавчого провадження № 55194626,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Арабаджийська О. С., державний виконавець Сидоренко Р. Г., заступник начальника Стебловська Ю. О., боржник ОСОБА_2 , на неправомірну бездіяльність та незаконні дії та рішення співробітників Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час та в ході здійснення виконавчого провадження № 55194626, в якій просив скасувати постанову заступника начальника Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Ю. О. від 05 жовтня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 55194626; Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні якого перебувало виконавче провадження № 55194626 з примусового виконання виконавчого листа № 369/12454/15-ц, 20 жовтня 2017 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер: :01:019:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 , щодо невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2017 року по цивільній справі № 369/12454/15-ц в період з 09 липня 2020 року по момент закінчення виконавчого провадження, тобто по 05 жовтня 2020 року; зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 55194626 з примусового виконання виконавчого листа № 369/12454/15-ц, 20 жовтня 2017 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0040, розташованої по АДРЕСА_1 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2017 року по цивільній справі № 369/12454/15-ц; винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні яких перебувало виконавче провадження № 55194626 з примусового виконання виконавчого листа № 369/12454/15-ц 20 жовтня 2017 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 , в ЄРДР та подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України та стягнути судові витрати (а. с. 1-7).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Києво-Святошинський РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Арабаджийська О. С., державний виконавець Сидоренко Роман Григорович, заступник начальника Стебловська Ю. О., боржник ОСОБА_2 , на неправомірну бездіяльність та незаконні дії та рішення співробітників Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) під час та в ході здійснення виконавчого провадження № 55194626.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову про задоволення скарги повному обсязі, а також вирішити питання судових витрат (а. с. 175-184).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В суд апеляційної інстанції сторони не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином (а. с. 222-224).

23 вересня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року у позові у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Селіверстов В. О., про визнання правочину недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про витребування спірного нерухомого майна із чужого незаконного володіння скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року у не скасоване частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2017 року залишено без змін.

На виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2017 року, Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист від 20 жовтня 2017 року № 369/12454/15-ц.

Постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Київській області Арабаджийською О. С. від 27 червня 2019 року відкрито виконавче провадження № 55194626 з примусового виконання виконавчого листа виданого № 369/12454/15-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 20 жовтня 2017 року.

17 червня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Р. Г. винесена вимога ОСОБА_2 негайно виконати рішення суду, про що у визначений статтею 19 Закону строк повідомити державного виконавця. Повідомити про заходи які спрямовані на його виконання з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту отримання даної вимоги.

03 липня 2020 року державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду.

03 липня 2020 року державним виконавцем винесена постанова, згідно якої за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 1 700 грн.

03 липня 2020 року державним виконавцем винесена вимога ОСОБА_2 негайно виконати рішення суду, про що у визначений статтею 19 Закону строк повідомити державного виконавця. Повідомити про заходи які спрямовані на його виконання з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту отримання даної вимоги.

17 вересня 2020 року державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду.

21 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова, згідно якої за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 3 400 грн.

23 вересня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Р. Г. було надіслано до ГУ НП в Київській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 щодо умисного невиконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 у справі № 369/12454/15-ц.

Згідно даного повідомлення державний виконавець просив зареєструвати повідомлення та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Повідомити письмово про початок кримінального провадження та направити витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань. Перевірити факти викладені у повідомленні державного виконавця та вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за умисне невиконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року у справі № 369/12454/15-ц про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 .

05 жовтня 2020 року заступником начальника відділу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловською Ю. О., при примусовому виконанні виконавчого листа № 369/12454/15-ц, виданого 20 жовтня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області керуючись вимогами п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження № 55194626.

За встановлених обставин, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що оскаржувана постанова від 05 жовтня 2020 року відповідає за своєю формою та змістом вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Дана постанова винесена на підставі відповідної правової норми та у відповідності до порядку виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні скарги, є доведеними.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення скарги відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.18 Закону, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ст. 60 Закону під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З системного аналізу наведених вище норм випливає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів щодо притягнення боржника до відповідальності.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, апеляційний суд доходить висновку, що державний виконавець здійснив всі необхідні дії, визначені Законом для примусового виконання рішення суду.

У даних правовідносинах ОСОБА_1 подав до примусового виконання виконавчий документ, відповідно до якого слід витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.22-23).

Предметом витребування є земельна ділянка та житловий будинок.

Відповідно до положень цивільного законодавства річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі (ст. 181 ЦК України).

За правилами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Ураховуючи викладені положення цивільного законодавства, заявлені у виконавчому листі до витребування житловий будинок та земельна ділянка, що належать до нерухомого майна, не можуть бути фізично відібрані та передані з рук боржника в руки стягувача, оскільки їх переміщення є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до юридичної техніки виконання рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння полягає у державній реєстрації права на це майно за стягувачем.

Після здійснення за собою державної реєстрації права власності на витребуване майно стягувач набуває правомочностей власника нерухомого майна і може вирішувати питання щодо усунення перешкод у здійсненні цих правомочностей (зобов`язання звільнити земельну ділянку, виселення з житлового будинку тощо).

Оскільки у виконавчому листі, що перебував на виконанні Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якості боржника зазначений ОСОБА_2 (а.с.23, зворот), державний виконавець не вправі в ході примусового виконання рішення вчиняти дії щодо примусової державної реєстрації витребуваного майна за позивачем.

Водночас, як убачається з тексту мотивувальної частини рішення, державна реєстрація спірного майна за ОСОБА_2 скасована (а.с.21).

У розпорядженні суду відсутні докази щодо особи, за якою зареєстроване спірне майно на час вчинення виконавчих дій.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у даних правовідносинах в ході примусового виконання рішення про витребування нерухомого майна державний виконавець не міг вчинити дій, передбачених ст. 60 Закону, які вчиняються щодо рухомого майна, та вчинив усі передбачені ст. 63 Закону дії з метою спонукання боржника до вчинення дій по наданню стягувачу доступу до витребуваного нерухомого майна.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків районного суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права і положень чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень, відхиляються апеляційним судом як необгрунтовані.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить. За своїм змістом апеляційна скарга ОСОБА_1 є переважно цитуванням правових норм та загальної судової практики безвідносно до конкретних обставин даної справи.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Б. Б. Левенець

Т. О. Невідома