ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 402/1163/18

провадження № 22-ц/4809/1557/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне підприємство «ТРЕЙДСЕРВІС»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2021 року у складі судді Гарбуз О.С.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «ТРЕЙДСЕРВІС» (далі ПП «ТРЕЙДСЕРВІС») про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою та інших коштів за затримку розрахунку за оренду землі.

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

За заявою відповідача ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2020 заочне рішення від 12.05.2020 скасовано та справу призначено до розгляду в порядку загального провадження.

18.11.2020 розпорядженням Ульяновського районного суду Кіровоградської області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України справу передано на розгляд Голованівському районному суду Кіровоградської області, оскільки після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Ухвалою Голованівського районного суду від 28.05.2021 ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків позовної заяви, оскільки встановлено, що остання подана з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: в позовній заяві, не зазначено прізвище позивача; до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Для усунення цих недоліків судом був установлений десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Копія ухвали суду від 28.05.2021 була отрмана позивачем 07.06.2021, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа під підпис, у зв`язку з чим останнім днем для усунення недоліків був 17.06.2021 (а.с. 134 т. 4).

02.08.2021 представник позивача ОСОБА_2 направила на електронну адресу суду позовну заяву від 20.09.2018 ОСОБА_1 до ПП «ТРЕЙДСЕРВІС» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою та інших коштів за затримку розрахунку за оренду землі (а.с. 161-174 т. 4).

В супровідному листі представник позивача ОСОБА_2 вказала, що при зверненні з позовом до Ульяновського районного суду Кіровоградської області до позовної заяви було додано квитанції про сплату позивачем судового збору, що також було встановлено цим судом при ухваленні заочного рішення від 12.05.2020, яким такі витрати було стягнуто з відповідача на користь позивача (а.с. 162-163 т. 4).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Позивачу роз?яснено її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України та позивач не усунула недоліки у встановлений судом строк.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відкрив провадження по справі та призначив справу до розгляду по суті у судовому засіданні, потім суд ухвалив заочне рішення про задоволення позовної заяви, далі зазначене рішення скасовано і призначено підготовче судове засідання, і тільки 28 травня 2021 року (майже через три роки з дня надходження позову до суду) суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а 02 серпня 2021 року на підставі пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України - залишив позов без розгляду.

Зауважила, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд вважав позовну заяву такою, що відповідає вимогам закону, а тому безпідставно зобов?язав позивача повторно сплатити судовий збір в сумі 704,80 грн, який нею був сплачений 24.09.2018 та 14.03.2019, що підтверджується оригіналами квитанцій приєднаних до матеріалів справи. Лише після подання нею заяви про збільшення позовних вимог, яка ухвалою Голованівського районного суду від 19.01.2021 була прийнята до розгляду, суд в порушення ст. 185 ЦПК України залишив її без руху.

Зазначає, що суд взяв до уваги лише пояснення представника відповідача, яка висловила свої сумніви щодо сплати позивачем судового збору, оскільки в квитанціях зазначено прізвище ОСОБА_1 .

Також вважає безпідставною вимогу ухвали про подачу до суду позовної заяви з правильним зазначенням прізвища, ім?я та по батькові позивача, так як ухвалою Голованівського районного суду від 01.12.2020 суд прийняв до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 та ухвалою від 19.01.2021 заяву про збільшення позовних вимог.

Зазначала, що суд не взяв до уваги, що ухвала про усунення недоліків не була отримана ні позивачем, ні нею особисто, оскільки 18.06.2021 вона перебувала у відпустці за межами України.

Вважає ухвалу такою, що порушує право на судовий захист та справедливий розгляд справи.

27.09.2021 до апеляційного суду від ПП «ТРЕЙДСЕРВІС» надійшла заява-клопотання, в якому посилаючись на умисне систематичне нехтування вимог процесуального закону щодо форми та змісту апеляційної скарги в частині зазначення дійсного місцезнаходження підприємства, представник відповідача ОСОБА_3 просить постановити окрему ухвалу з направленням її до КДК адвокатури Кіровоградської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

28.05.2021 у підготовчому засіданні Голованівським районним судом постановлена ухвала, якою ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано подати до суду позовну заяву, в якій зазначити правильне своє прізвище, ім`я та по батькові; додати до позовної заяви документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а саме - в розмірі встановленому станом на день звернення до суду в сумі 704 грн. 80 коп.

Згідно супроводжувального листа від 01.06.2021 копія ухвали суду направлена сторонам по справі ( том 4 а.с.121).

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали районного суду від 28.05.2021 ОСОБА_1 отримала 07.06.2021, а її представник ОСОБА_2 18.06.2021 (том 4 а.с.134,135).

30.07.2021 на виконання ухвали представник позивача ОСОБА_2 подала позовну заяву із правильно зазначеним прізвищем, ім`ям та по батькові позивача та фотокопії квитанцій про сплату судового збору від 24.09.2018 на суму 704,80 грн та від 14.03.2019 на суму 704,80 грн, а також пояснення щодо сплати судового збору, в якому зазначила, що оригінали цих квитанцій долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що нову позовну заяву представником позивача ОСОБА_2 було подано до суду поза межами встановленого судом строку, а саме 02.08.2021, тобто через 1 місяць і 16 днів після спливу строку, встановленого судом для подачі позову.

Крім того, суд зазначив, що з квитанцій АТ «Приватбанк» №0.0..1 від 24.09.2018 убачається, що судовий збір в даній справі було сплачено від ОСОБА_1 , при цьому в квитанціях відсутня інформація, яка б давала можливість ідентифікувати особу за іншими відомостями, окрім як за прізвищем, іменем та по батькові, а тому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що документи беззаперечно доводять сплату судового збору саме позивачем.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 3 та 5 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (частина дванадцята статті 187 ЦПК).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частина тринадцята статті 187 ЦПК).

Пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви позивачем було надано квитанцію АТ «Приватбанк» № 0.0..1 від 24.09.2018. про сплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (том 1 а.с. 1). Крім того, в зв?язку зі збільшенням позовних вимог, на виконання ухвали Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2019, представником позивача надано квитанцію про сплату судового збору № 0.0..1 від 14.03.2019 в розмірі 704 грн. 80 коп. (том 1 а.с. 65).

Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору та в якій справі це вчинено покладається на суд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/144/20; у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 826/2429/18; від 20 лютого 2019 року у справі № 823/1940/18; від 25 січня 2021 року у справі №914/1131/20.

Ця практика є незміною, що не перешкоджало суду послатися на таку практику і застосувати її.

Посилання суду першої інстанції на неправильне зазначення прізвища позивача колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки ухвалою Голованівського районного суду від 01.12.2020 суд прийняв до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 із зазначенням прізвища, яке відповідає її паспортним даним.

Крім того, зазначена справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТРЕЙД-СЕРВІС» переглядалася Кропивницьким апеляційним судом і яким в постанові від 05.11.2020 зазначене правильне прізвище позивача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду (рішення у справі «Балле проти Франції» від 04.12.1995 р., рішення у справі «Мушта проти України», заява № 8863/06, 18.11.2010 р.). Європейський суд зазначає, що суворе застосування строку без урахування обставин справи може перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»). ЄСПЛ також наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року.)

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху, а у подальшому залишаючи її без розгляду, суд першої інстанції порушив право заявника на доступ до суду, передбачене ст. 6 Конвенції.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, та внаслідок цього помилково залишив позовну заяву без розгляду, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши клопотання ПП «ТРЕЙДСЕРВІС» про постановлення окремої ухвали, колегія суддів вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені представником відповідача в клопотанні доводи не є, в контексті вимог статті 262 ЦПК України, підставою для постановлення окремої ухвали.

Також, відповідно до ст.ст. 262, 385 ЦПК України постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і така ухвалюється виключно при виявленні порушень закону, яких судом апеляційної інстанції при перегляді ухвали Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2021 року встановлено не було.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 382, 383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

У задоволенні клопотання представника Приватного підприємства «ТРЕЙДСЕРВІС» Тетеви Ірини Василівни про постановлення окремої ухвали - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко