Справа № 209/3041/19
Провадження № 4-с/209/10/21
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

представник скаржника - адвокат Головко О.В.,

представник стягувача - адвокат Чабаненко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське матеріали скарги ОСОБА_1 , Особа дії якої оскаржуються Приватний виконавець виконавчого округу Дніпровської області Макушев Євгеній Петрович, Стягувач: ОСОБА_2 , на дії та рішення приватного виконавця під час виконання судового рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою скаргою на дії та рішення приватного виконавця під час виконання судового рішення, на обґрунтування якої зазначив, що 01.09.2021 року він дізнався, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича від 11.08.2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66485097, був накладений арешт на його картковий рахунок для отримання заробітної плати у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Зазначено постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Вважає, що дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. у виконавчому провадженні №66485097, здійснено ним із перевищенням визначених законом меж його повноважень та порушують його права на оплату праці. Арешт його карткового рахунку у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який накладений оскаржуваною постановою приватного виконавця, фактично позбавляє його можливості взагалі отримувати заробітну плату, що свідчить про наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), позбавив його можливості в подальшому отримувати заробітну плату. Враховуючи викладене просить суд: дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгена Петровича у виконавчому провадженні № 66485097, під час винесення постанови від 11.08.2021 року про арешт коштів боржника, визнати неправомірними. Постанову приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгена Петровича від 11.08.2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66485097 - скасувати.

05.10.2021 року приватний виконавець Макушев Є.П. надав суду відзив на скаргу, згідно змісту якого зазначив, що вважає подану скаргу необґрунтованою, а доводи викладені в скарзі - хибними та такими, що вводять в оману суд, та у задоволенні скарги прошу відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 66485097 з примусового виконання виконавчого листа № 209/3041/19 від 06.05.2021 року виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/3 частину заборгованості за договором позики у загальному розмірі 125 161,66 доларів США, що складається з основної суми боргу у розмірі 124 833,33 долари США та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 328,33 долари США. 11.08.2021 року приватним виконавцем на підставі поданої заяви та ураховуючи ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Цього ж дня на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-УІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, Та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII). Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат, заробітна плата), та набули статус вкладу. Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу). ОСОБА_1 в своїй скарзі взагалі не зазначає підстави для зняття арешту з рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» з якого саме рахунку та який статус цей рахунок має. Також скаржник просить скасувати постанову про арешт коштів в цілому, хоча, даною постановою накладено арешт на інші рахунки ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», тобто наслідком скасування постанови буде зняття арешту з рахунків в інших банках, що унеможливить виконання рішення суду в подальшому. Отже дії приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника є законними та правомірними. На підставі викладеного просить в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник скаржника адвокат Головко О.В., в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в скарзі, просив задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпровської області Макушев Євгеній Петрович, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник стягувача адвокат Чабаненко А.Л. судовому засіданні заперечувала проти заявлених у скарзі вимог, просила відмовити у їх задоволенні, вважаючи вимоги безпідставними.

Дослідивши матеріали справи за скаргою та надані суду докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами права.

За приписамич.1ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 66485097 з примусового виконання виконавчого листа № 209/3041/19 від 06.05.2021 року виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/3 частину заборгованості за договором позики у загальному розмірі 125 161,66 доларів США, що складається з основної суми боргу у розмірі 124 833,33 долари США та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 328,33 долари США.

11.08.2021 року приватним виконавцем Макушевим Є.П. на підставі поданої заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

11.08.2021 року на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

В ході судового розгляду скарги ОСОБА_1 судом не встановлено та матеріали справи не містять, на які рахунки боржника було накладено арешт, та в яких банківських установах. Також суду не надано доказів наявності у боржника карткового рахунку в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", на який йому зараховується заробітна плата, тому скаржником не підтверджено обставини, на які він посилається в обгрунтування поданої до суду скарги.

Згідно з ч. 1ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вивчивши матеріали справи та встановлені судом обставини, вислухавши сторони, суд вважає вимоги скаржника такими, що не грунтуються на вимогах закону, не підтверджуються належними та допустимими доказами, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 258-260, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Особа дії якої оскаржуються Приватний виконавець виконавчого округу Дніпровської області Макушев Євгеній Петрович (м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 11, прим.25, оф. 56), Стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), на дії та рішення приватного виконавця під час виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Решетник Т.О.