Справа № 276/925/21
Провадження по справі №2/276/843/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

06 жовтня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Процюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:
03 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримання у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

В позовній заяві зазначає, що 03.10.2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В даний час сторони не проживають однією сім`єю, відповідач проживає окремо від позивача і дитини, розірвати шлюб не можуть, оскільки дитині не виповнилось одного року, дитина проживає з позивачем. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не може працювати, оскільки доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач не має, тому звертається до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.06.2021 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.
Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду подала телефонограму про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач,ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог пункту 4 частини 8 та частини 11 статті 128 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою «адресат відсутній» (а.сп.20), розміщеним оголошенням про виклик наофіційному веб-сайті судової влади України (а.сп.17) та телефонограмою від 26.07.2021 року (а.сп.18) в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.

З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи, сторони з 03 жовтня 2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.2020 року (а.сп.5).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.11.2020 року, сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.сп.6).
Довідками про склад сім`ї Хорошівської селищної ради № 374 від 13.05.2021, № 414 від 24.05.2021 та копією довідки відділу ЦНАП Хорошівської селищної ради № 1018 від 21.05.2021 року підтверджується, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.сп.4,7,10).
Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської райдержадміністрації Житомирської області від 24.05.2021 року № 437, розмір місячної виплати одноразової допомоги при народжені дитини, що виплачується позивачу, становить 860 грн. (а.сп.9).

Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 28.05.2021 року № 29021, ОСОБА_1 з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року отримала доходи з таких джерел: четвертий квартал 2020 року 14328,47 грн. соціальної допомоги від УПСЗН Хорошівської РДА; перший квартал 2021 року 2580 грн. соціальної допомоги від УПСЗН Житомирської ОДПІ (а.сп.8).

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
Згідно частини 1, частини 4 статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання відчоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що неповнолітній син сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, позивач не працює, доглядає за сином.
Як вбачається із позовної заяви, відповідач працездатного віку, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 .
Відповідачем не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява про стягнення аліментів на дружину, підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на утримання від відповідача до досягнення спільною дитиною трирічного віку.
Згідно частини 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частин 1, 2, 4 статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354, 430 ЦПК України, статтями 75, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на її утримання у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 03.06.2021 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави, судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного перебування: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя А.М. Збаражський