Справа № 664/2269/21
Провадження № 2/664/1091/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2021 року м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

судді секретар судового засіданняНикифорова Є.О., Кім А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (раніше номер даного будинку був 27) на підставі договору дарування від 01.10.1996 року.

З 1996 року на правах співмешканця в даному будинку проживав відповідач. З лютого 2017 року за вказаною адресою було зареєстроване його місце проживання.

Навесні 2019 року спільне проживання закінчилося і відповідач став проживати за іншою адресою: АДРЕСА_2 , але залишається зареєстрованим в будинку позивача, що перешкодає позивачу в реалізації права на отримання соціальної допомоги на дитину-інваліда, що також зареєстрований в цьому будинку, при цьому, добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява з проханням провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Від відповідача надійшла заява, в якій він позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та просить розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (раніше номер даного будинку був 27) на підставі договору дарування від 01.10.1996 року.

З 1996 року на правах співмешканця в даному будинку проживав відповідач.

З лютого 2017 року за вказаною адресою було зареєстроване місце проживання відповідача.

З квітня місяця 2019 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою Великокопанівської сільської ради від 23.02.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач понад встановлені законом строки відсутній за місцем своєї реєстрації без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнані позовні вимоги, суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову за подання даного позову, а саме в сумі 454,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 141-142, 206, 211, 229, 247, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову, відповідно до квитанції № 7 від 04.08.2021 року АТ «Ощадбанк», в сумі 454,00 грн.

Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Головне управління Державної казначейської служби у Херсонській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Є. О. Никифоров