Номер провадження: 22-ц/813/8581/21
Номер справи місцевого суду: 2/1522/8709/11
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2/1522/8709/11

Номер провадження: 22-ц/813/8581/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- боржник - ОСОБА_1

- стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, за апеляційною скаргою адвоката Недашківського Андрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Павлик І. А. 17 травня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст заяви

У лютому 2021 року адвокат Недашківський Андрій Володимирович, діючий від іменіОСОБА_1 , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/1522/18709/11, виданий 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року у справі № 2/1522/18709/11.

Адвокат Недашківський Андрій Володимирович обґрунтовує заяву тим, що строк пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа закінчився - 07.11.2012 року. Навіть вперше він був пред`явлений до виконання з пропуском строку. Проте не зважаючи на це 05.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62283952 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24.07.2012 Приморським районним судом м. Одеси (Т. 2, а. с. 1 - 4).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволені вищевказаної заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року, у справі № 2/1522/8709/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зі змісту ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

З аналізу положень Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Встановлення обставин щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду даної заяви (Т. 2, а. с. 89 - 91).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Недашківський Андрій Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року скасувати. Ухвали нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 .

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що заяву про визнання виконавчого листа від 24.07.2012 таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 обґрунтувала закінченням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - 07.11.2012 року та прийняття його до виконання приватним виконавцем - 05.06.2020 року, що не охоплюється положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Закінчення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, як і пред`явлення виконавчого документа до виконання після закінчення вставленого законом строку є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (Т. 2, а. с. 97 - 103).

2.5 Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» не скористалось правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Недашківського Андрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 (Т. 2, а. с. 125).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.06.2021 року справу призначено до розгляду у приміщенні у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 126).

У судовому засіданні адвокат Недашківський Андрій Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, багаторазове призначення справи до розгляду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Недашківського Андрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 ,підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 27.10.2011 року у справі № 2/1522/8709/11 позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено. Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.10.2006 року в сумі - 171 659,25 доларів США, що за курсом НБУ складає - 1 357 893,32 грн. та судові витрати.

На виконання зазначеного рішення суду 24.07.2012 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 2/1522/8709/11 зі строком пред`явлення його до виконання - до 07.11.2011року.

З листа Другого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 09.03.2021 № В-6/10119 вбачається, що 24.07.2013 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39050655. 27.06.2014 р. виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувача. 09.07.2015 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48052149. 22.12.2015 р. виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувачу. 07.10.2016 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52787483. 19.12.2016 виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувача. 30.03.2017 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53611850. 25.05.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

05.06.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62283952 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24.07.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Виконання рішення суду будь- якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

За пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VI, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У справі, яка розглядається, виконавчий лист виданий 24.07.2012 року, тобто після набрання чинності Законом №2677-VI, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (07.11.2012 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

З листа Другого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 09.03.2021 № В-6/10119 вбачається, що 24.07.2013 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39050655.

27.06.2014 р. виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувача.

09.07.2015 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48052149.

22.12.2015 р. виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувачу.

07.10.2016 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52787483.

19.12.2016 р. виконавче провадження було завершено та виконавчий лист повернуто на адресу стягувача.

30.03.2017 р. державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53611850.

25.05.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

05.06.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62283952 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24.07.2012 Приморським районним судом м. Одеси.

З вищевказаного вбачається, що виконавчий лист №2/1522/8709/11, виданий 24.07.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2011 р. у справі № 2/1522/8709/11 вперше був пред`явлений до виконання з пропуском передбачених строків для його виконання, тобто відсутні підстави для переривання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не зверталось до суду із відповідними заявами про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що доводи скаржника є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону. Тому, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/1522/8709/11, виданий 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року у справі № 2/1522/8709/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Недашківського Андрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , є доведеними, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року у справі № 2/1522/8709/11, за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Недашківського Андрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 2/1522/8709/11, виданого 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року у справі № 2/1522/8709/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/1522/8709/11, виданий 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 року у справі № 2/1522/8709/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе