Справа № 754/6950/18
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Микитюк А.В.,

представника позивача Чернявського О.М. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м.Києва в особі директора Лимара Юрія Вікторовича до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_5 , про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м.Києва в особі директора Лимара Юрія Вікторовича до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_5 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 05.05.2020 було вирішено зупинити провадження у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м.Києва в особі директора Лимара Юрія Вікторовича до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_5 , про захист честі, гідності та ділової репутації до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства охорони здоров`я України, треті особи: КНП КДЦ Деснянського району м.Києва, Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації про визнання неправомірними дії, скасування рішення, ліцензії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді від 10.02.2021 було поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 24 березня 2021 року о 12:00 годині.

Ухвалою судді від 24.03.2021 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

08.10.2021 року від ОСОБА_5 через канцелярію суду подано апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28.07.2021 про відмову у розгляді та задоволенні клопотання про витребування доказів.

Згідно з вимогами ст.353 ЦПК України, ухвала про відмову у зазадоволенні клопотання про витребування доказів оскарженню не підлягає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 28.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказівпідлягає поверненню заявнику.

Крім того, 31.08.2021 року від ОСОБА_4 надійшла заява про скасування ухвали про відкриття провадження у справі та зупинення провадження у справі, обґрунтовані тим, що даний позов було подано до суду ОСОБА_7 , який свідомо вводив суд в оману та надав сфальсифіковані докази та недостовірну інформацію для необ`єктивного розгляду справи судом першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що посилання відповідачки ОСОБА_4 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними доказами, а відтак вважає подане клопотання про закриття/зупинення провадження у справі необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню судом.

23.08.2021 року від відповідача ОСОБА_5 надійшло клопотання про витребування доказів, вичерпний перелік доказів міститься в клопотанні, яке долучено до матеріалів справи.

Згідно ст.84 ЦПК України,учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому суд враховує, що відповідачем подано клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого строку, передбаченого частинами другою та третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, а відтак за наведених обставин, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви відповідача ОСОБА_5 про витребування доказів, у зв`язку з пропуском процесуального строку.

Крім того, 04.10.2021 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про призначення у справі експертиз на тест ДНК.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права..

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотаннявідповідачки ОСОБА_4 про призначення у справі експертиз на тест ДНК є необґрунтованими та безпідставними, суд вважає подане клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № Я (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

На думку суду, дії відповідача ОСОБА_5 , а саме його чисельні звернення з повторними та анлогічними заявами спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, порушує права інших учасників судового процесу, суперечить вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами, а відтак суд вважає за необхідне застосувати до відповідача ОСОБА_5 захід процесуального примусу у вигляді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 95, 44, 143, 144, 148, 255, 353, п.п.9, 15.11 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_5 про витребування доказів - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 28.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів- повернути заявнику.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про закриття провадження та зупинення провадження у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м.Києва в особі директора Лимара Юрія Вікторовича до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_5 , про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення у справі експертиз на тест ДНК - відмовити.

Застосувати до відповідача ОСОБА_5 за недобросовісне виконання процесуальних обов`язків заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: