Справа № 595/713/21
Провадження № 2/595/298/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення відсотків за договором позики від 07.08.2019 в розмірі 2560 доларів США грн. В обґрунтування позову вказує, що 07 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2560 доларів США, які ОСОБА_3 зобов`язалася повернути ОСОБА_2 до 10 вересня 2019 року, та сплатити відсотки за користування коштами в розмірі 5 доларів США за кожен день, починаючи з 07 серпня 2019 року, що підтверджується розпискою від 07.08.2019 року. 17 березня 2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за договором позики. 23 грудня 2020 року Бучацький районний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі № 595/564/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив повністю. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 несплачену суму боргу за договором позики від 07 серпня 2019 року у розмірі 2560 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ становить 67840 (шістдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн., та відсотки за користування коштами починаючи з 07.08.2019 року і по день звернення до суду 17.03.2020 року у розмірі 965 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ становить 25572 (двадцять п`яі тисяч п 'ятсот сімдесят дві) грн. Зазначене рішення Бучацького районного суду Тернопільської області набрало законної сили 25 січня 2021 року. Проте, відповідач не виконує взяті на себе, згідно договору позики, зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, тому просить стягнути з відповідача відсотки за користування грошовими коштами.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 25.05.2021 року сторонам надіслано по місцю реєстрації. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

07 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2560 доларів США, які ОСОБА_3 зобов`язалася повернути ОСОБА_2 до 10 вересня 2019 року, та сплатити відсотки за користування коштами в розмірі 5 доларів США за кожен день, починаючи з 07 серпня 2019 року, що підтверджується розпискою від 07.08.2019 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Бучацького районного суду у справі № 595/564/20 від 23 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , несплачену суму боргу за договором позики від 07 серпня 2019 року у розмірі 2560 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ становить 67840 (шістдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн. та 25572(двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 50 коп. відсотки за користування коштами. Стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 26 коп. судового збору та 7800 (сім тисяч вісімсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/564/20 від 23 грудня 2020 року набрало законної сили.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки за наведеним вище рішенням суду заборгованість відповідача, в тому числі заборгованість за відсотками, за тим самим договором позики вже стягнута на користь ОСОБА_2 , а тому повторне стягнення позики всупереч положень статті 61 Конституції України призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання. За таких обставин, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача процентів після 10 вересня 2019 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та постанові від 06 лютого 2019 року у справі №175/4753/15-ц.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог ОСОБА_2 не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів , нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами, що нараховані за період з 18 березня 2020 року до 22 березня 2021 рік, на суму 1855 доларів США, задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 611, 623, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст.12,13,81,83,141,263-265,279,268, 280-282ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за договором позики - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо, або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора