Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/291/21

Провадження №2/377/214/21

27 вересня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання: Щуковської А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Антонової О.В.,

представника третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Зубець А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

19 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі свого представника - адвоката Антонової О.В. просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з 24.11.2007 року по 25.03.2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2014 року. Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був народжений в період їх шлюбу. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін залишився проживати разом з матір`ю, позивачем у справі, та з того часу знаходиться під її фактичним вихованням, доглядом та на матеріальному утриманні. Позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки батько її малолітнього сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , відповідач у справі, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а саме: свідомо не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та навчання, не займається його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного для його розвитку харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Фактично між батьком та сином втрачений духовний та емоційний зв`язок, відповідач свідомо не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні сина. Аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2021 року в сумі 41415, 01 гривень. З урахуванням наведеного, позивач в особі представника, посилаючись на ст. ст. 18, п.2 ч.1 164, 165, 171 СК України, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 18 червня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 серпня 2021 року.

11 серпня 2021 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02 вересня 2021 року у зв`язку з ненаданням висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ..

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року було відкладено судовий розгляд справи на 27 вересня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з 24.11.2007 року по 25.03.2014 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням суду. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали проживати окремо, вона проживала в м. Чернігові, а він в м. Славутичі. Відповідач приїжджав до сина лише чотири рази на рік, при цьому майже завжди був у стані алкогольного сп`яніння. Вже тривалий час, більше трьох років, відповідач взагалі не приділяє жодної уваги вихованню сина, не створює належних умов його проживання, не цікавиться його життям, навчанням та розвитком, не займається його підготовкою до самостійного життя, не сплачує аліменти. Зі слів матері відповідача, їй відомо, що відповідач виїхав за кордон на заробітки приблизно три роки. Весь цей час він взагалі не телефонує сину, не спілкується з ним, хоча в нього є номер мобільного телефону сина, і при цьому він телефонує своїй матері. Син намагався самостійно з ним зв`язатися за допомогою мобільного зв`язку та через соціальні мережі, однак відповідач його ігнорує, читає повідомлення і на них не відповідає. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною позивач стосовно відповідача ніколи не здійснювала, навпаки намагалась домовитись з відповідачем щодо його належної участі у вихованні сина, проте, це виявилося безрезультатним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач в порушення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , не цікавиться його життям, навчанням, не забезпечує спілкування з дитиною, в обсязі, необхідному для його розвитку та виховання, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, ОСОБА_2 не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.

Треті особи: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради в призначене судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. На електронну адресу суду від начальника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу без представника управління, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Зубець А.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_3 .. Суду пояснила, що нею та спеціалістом Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутицької міської ради було здійснено 12.07.2021 року та 10.08.2021 року перевірку за місцем проживання відповідача, під час якої вдалося поспілкуватися з матір`ю відповідача ОСОБА_4 . Метою проведення бесіди було з`ясування факту виконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .. Під час розмови мати відповідача повідомила, що її син ОСОБА_5 вже три роки перебуває за межами України, а саме в Чехії, м. Брно. Останній раз виходив на зв`язок 09.05.2021 року, з цього часу він з нею зв`язок не підтримує. Виходячи з нею на зв`язок, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також вона сказала, що сплачувала аліменти за сина на утримання його сина, оскільки він не надавав матеріальну допомогу на його утримання.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 27 вересня 2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є сусідкою позивача та знає сім`ю позивача з 2016 року. Батька дитини ОСОБА_3 , відповідача у справі ОСОБА_2 , вона бачила лише на фотографіях, вдома у позивача його ніколи не було. За цей час вона ніколи не бачила, щоб відповідач приїжджав до сина та спілкувався з ним.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є матір`ю позивача. Під час перебування у шлюбі з її дочкою, відповідач постійно сидів за комп`ютером, вживав спиртні напої, навіть застосовував до позивача фізичну силу, що і стало причиною розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу у 2015 році він один раз до неї приводив сина додому після їх спільної прогулянки, при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння та просив дати йому грошей на дорогу додому. Зі слів внука ОСОБА_3 їй відомо, що внук намагався спілкуватися з батьком, але той на зв`язок не виходив та ігнорував його повідомлення. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не приїжджав до сина не день народження, подарунків йому не дарував. На її думку відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина.

Малолітній свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні у присутності представника Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області суду показав, що батько майже три роки не приймає участі у його вихованні, не спілкується з ним, хоча йому відомо номер його мобільного телефону, не надає матеріальну допомогу на його утримання, не дає можливості йому виїхати на оздоровлення за кордон. Два роки тому він писав йому повідомлення в додатку «Вайбер», однак батько, прочитавши повідомлення, проігнорував та не відповів. На даний час він не хоче відновлювати відносини з батьком та вважає за доцільне позбавити його батьківських прав.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 208, який був розірваний на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2014 року, що набрало законної сили 25 березня 2014 року.(а. с. 19).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Славутич, Київської області, Україна, про що 11 листопада 2008 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 206, батьком якого є ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_9 ( а. с. 15).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2014 року у справі № 750/5797/14, що набрало законної сили 21 липня 2014 року, зменшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішень Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 35 % від доходу, та Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2014 року на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до 40 % з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 24-25).

Як вбачається з довідки про неотримання аліментів від 01.04.2021 року № 10 д, виданої в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В., ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліментів з ОСОБА_2 , 1976 року народження, у період з 01.09.2020 року по 31.03.2021 року включно згідно з виконавчим листом № 750/5797/14 від 04.08.2014 року (а. с. 26).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.04.2021 року № 4882, виданого в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В., згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 750/5797/14 від 04.08.2014 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 40% всіх видів доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.04.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 41 415,01 гривень. (а. с. 27).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 26 серпня 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 26 серпня 2016 року зареєстрували шлюб у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що 26 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1372. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_12 , дружині ОСОБА_12 (а. с. 18).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС № 693568, індексний номер витягу № 15413523 від 25.12.2013 року та Договору дарування квартири серії ВТО № 940809, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібіріна О.Г. 25 грудня 2013 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , позивачу у справі (а. с. 20-21, 22).

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2574, виданої 06 квітня 2021 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, станом на 05 квітня 2021 року до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 23).

Відповідно до договорів підряду від 01 січня 2021 року, 01 березня 2021 року, 01 травня 2021 року, 01 липня 2021 року, 01 вересня 2021 року, укладених між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 (замовник) з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони (підрядник), ОСОБА_1 здійснює роботи по веденню бухгалтерського обліку (а. с. 28-33, 124-127).

В характеристиці № 2 від 30.04.2021 року, виданої ФОП ОСОБА_14 , зазначено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, виконує роботу по бухгалтерському обліку у ФОП ОСОБА_14 з 01 січня 2021 року. За місцем роботи характеризується позитивно (а. с. 34).

Згідно інформації № 01-10/473, виданої 21.04.2021 року КНП «Дитяча поліклініка № 2» Чернігівської міської ради, дитина ОСОБА_3 , 2008 року народження, перебуває під наглядом КНП «Дитяча поліклініка № 2» ЧМР з 10.12.2015 року. За інформацією лікаря, з яким підписана декларація про медичне обслуговування, дитина на прийом до лікаря приходить в супроводі мами, догляд за дитиною здійснює мати (а. с. 37).

Як вбачається з довідки № 94, виданої 16 квітня 2021 року директором Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області Яковчук О.М., ОСОБА_3 , навчається в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 у 6-Д класі (а. с. 38).

Відповідно до довідки № 94, виданої 16 квітня 2021 року Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 6-Д класу Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, ОСОБА_5 дійсно мешкає окремо, не бере участі у вихованні малолітньої дитини, а саме: не цікавиться навчальною діяльністю ОСОБА_3, його поведінкою у школі, не відвідує шкільні заходи (а. с. 39).

Згідно характеристики, виданої директором Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області Яковчук О.М., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час навчання у школі зарекомендував себе сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має зорову та слухову пам`ять, розвинене логічне мислення, запам`ятовує навчальний матеріал. Особливий нахил має до предметів природничого циклу. ОСОБА_3 фізично розвинений. В 2020 році зайняв І місце у відкритому чемпіонаті ОКДЮСШ з волейболу серед юнаків 2008-2009 років народження. Має нагороди за друге і третє місця з волейболу у вигляді медалей. Бере активну участь у суспільно-корисній праці. Доручення учнівського колективу, класного керівника виконує вчасно та добросовісно. Вміє оцінити ситуацію, яка склалася, та знайти правильний вихід з неї. Стриманий, врівноважений, спокійний. ОСОБА_3 товариський, щирий, доброзичливий, чесний, емоційний. Користується авторитетом серед однокласників та учнів школи. ОСОБА_3 виховується в неповній сім`ї. Мати бере активну участь у навчанні та вихованні сина, батько не приймає участі у навчанні і вихованні сина (а. с. 40).

Як вбачається з довідки № 22, виданої 14.04.2021 року тренером-викладачем позашкільного навчального закладу «Чернігівська обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Чернігівської обласної державної адміністрації ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідує спортивну секцію з волейболу в ДЮСШ, періодичністю 4 рази на тиждень, починаючи з жовтня 2018 року. За час навчання в групі зарекомендував себе тільки з позитивного боку. ОСОБА_17 регулярно відвідує тренувальні заняття, не допускає запізнень. За цей час хлопчик має відмінні результати, та неодноразово брав участь у змаганнях. На тренування його раніше відводила та забирала з них мати ОСОБА_1 , тепер він ходить самостійно (а. с. 41).

Відповідно до довідки, складеної начальником СРПП Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП Клименка О., 14.05.2021 року до Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій вона просила встановити місцезнаходження батька її дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Начальником СРПП Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП Клименком О. було проведено перевірку інформації, в ході якої було опитано матір ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , котра пояснила, що її син ОСОБА_2 три роки знаходиться за кордоном в Чехії (а. с. 123).

Згідно повідомлення № 2243/109/1503/01-2021 від 31.05.2021 року Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, адресованого ОСОБА_1 , позивачу у справі, в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_5 , близько трьох років проживає в державі Чехія, куди поїхав на заробітки (а. с. 122).

Як вбачається з протоколу індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_3 , проведеної 22 квітня 2021 року практичним психологом Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, у дитини ОСОБА_3 повністю відсутній емоційний контакт з батьком, наявні несвідомі негативні почуття до цієї людини, оскільки з розмови з ОСОБА_3 стало відомо, що його батько ОСОБА_2 вже близько трьох років перебуває за кордоном та не виходить з ним на зв`язок. Тому ОСОБА_3 сприймає його вже як чужу сторонню людину. Бажання поновити відносини та спілкування з батьком ОСОБА_3 не має та не заперечує проти позбавлення батьківських прав( а.с. 42).

За змістом ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості;

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не приймає участі в його матеріальному забезпеченні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина. Умисність ухилення ОСОБА_2 від батьківських обов`язків полягає в тому, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, самоусунувся від піклування про сина, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, хоча, як встановлено в судовому засіданні, мав таку можливість спілкування, навіть, перебуваючи за кордоном, а також маючи можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач не проявляє інтерес до сина та не бажає брати участь у його вихованні і утриманні, проявляє байдужість до його подальшого життя.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 494 від 19 серпня 2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 102-104).

З урахуванням викладеного та думки малолітньої дитини ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після усунення обставин, які були підставою для позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 не позбавлений можливості звернутися у встановленому законом порядку з вимогами про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, адреса місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19.

Третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради, адреса місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Магістратська, 7.

Повне заочне рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька