Справа № 415/3393/21
Провадження № 2/415/1333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 08.07.2002 по 03.09.2019 року працював у Лисичанському комунальному спеціалізованому підприємстві «Лисичанськводоканал». Звільнений за власним бажанням в порядку ч.3 ст. 38 КЗпП України. ЛКСП «Лисичанськводоканал» відмовився добровільно проводити із позивачем розрахунок по заробітній платі, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області від 28.02.2020 року стягнуто заборгованість із заробітної плати у розмірі 44475,66 грн. Повний розрахунок проведений лише 12.03.2021 року шляхом зарахування грошей на картковий рахунок позивача, про що свідчить роздруківка із карткового рахунку.

Середній заробіток складає 462,18 грн. кількість робочих днів з 03.09.2019 по 12.03.2021 року становить 383 дні. Сума компенсації за затримку розрахунку становить 177014,94 грн.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки підприємство, організація, установа згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача, на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 04.09.2019 по11.03.2021 в розмірі 177014,94 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судовий збір 908,00 грн.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

11.06.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3393/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

23.07.2021 року відповідачем наданий відзив на позов.

19.08.2021 року позивачем надана відповідь на відзив.

06.10.2021 року представником позивача Стародубцевою Л.О. надане письмове клопотання про слухання справи у її відсутність та відсутність позивач, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що у позивача наявна заборгованість по заробітній платі, а також із позивачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представлена адвокатом Стародубцевою Л.О.

Представник позивача Стародубцева Л.О. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила суд розглядати справу без її участі та позивача.

Представник відповідача ЛКСП «Лисичанськводоканал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав відзив, в яґкому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , заповненою 09.06.1999 року, на підставі наказу № 284-к від 03.09.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений за ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 03.09.2019 звільнений.

Згідно з довідкою № 03/23 від 17.02.2020 р., яка видана ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 в тому, що її середньоденний заробіток складає 462,18 грн.

Згідно з довідкою №03/39 від 16.04.2021 р., наданою ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 погашена заборгованість по заробітній платі. Копія платіжного доручення №4176 від 12.03.2021 року додається.

Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою № 03/23 від 17.02.2020 р. середньоденний заробіток складає 462,18 грн.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 04.09.2019 року по 11.03.2021 року, тобто за 381 робочих дня (з 04.09.2019 року по 11.03.2021 рік було 381 робочих дня) становить 176090 грн. 58 коп. (462,18 грн. х 381 дня).

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» про середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 176090 грн. 58 коп. підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок несплати заробітної плати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральну шкоду позивач обґрунтовує, тим, що внаслідок тривалої несплати заробітної плати, вона знаходилась в постійному пошуку коштів для проживання, харчування, та утримання родини. Душевні страждання виразились у побоюванні щодо нормального існування, приниження гідності, психологічних стражданнях.

Тому в частині стягнення моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 10 від 14.05.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. та квитанцією №57 від 02.06.2021 року про сплату судового збору в сумі 962,20 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1780,90 грн., а судовий збір в сумі 89,25 грн. віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України ст. 43 Конституції України, ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), ст.ст. 116, 117 КЗпП України, абз. 3 п. 2, п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, Законом України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, задовольнити частково.

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 04.09.2019 року по 11.03.2021 у сумі 176090 (сто сімдесят шість тисяч дев`яносто) гривень 58 копійок.

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень 90копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Стародубцева Лариса Олексіївна, місце знаходження, АДРЕСА_2, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 856 від 07.06.2007 року.

Відповідач: Лисичанське комунальне підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», місцезнаходження за адресою: буд. 168, вул. ім..В.Сосюри, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, .

Суддя Ю. О. Калмикова