Провадження номер 2-з/756/391/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

08 жовтня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний провайдер» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний провайдер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про переведення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний провайдер» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором про переведення боргу від 03 березня 2021 року у розмірі 5 400 000, 00 грн. та судові витрати.

Одночасно з поданням позову представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 108 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 05 жовтня 2021 заяву передано до розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Вимоги заяви вмотивовано тим, що 26 грудня 2019 року між ТОВ «Юридичний провайдер» та ТОВ «ЕОС Стиль» укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 26/12/2019 на суму 6 000 000,00 грн. зі строком повернення 31 грудня 2020 року.

На дату повернення ТОВ «ЕОС Стиль» повернуло 600 000,00 грн. фіндопомоги Додатковою угодою від 31 грудня 2020 року до Договору про фіндопомогу сторонами продовжено строк повернення фіндопомоги до 01 вересня 2021 року на залишок суми 5400000,00 грн.

Внаслідок звернення до ТОВ «ЕОС Стиль» про переведення боргу сторони дійшли згоди та уклали трьохсторонній Договір про переведення боргу від 03 березня 2021 року між ТОВ «Юридичний провайдер», ТОВ «ЕОС Стиль» та ОСОБА_1 . Згідно Договору про переведення боргу на нового боржника ОСОБА_1 переведено зобов`язання щодо повернення фіндопомоги, яке виникло на підставі Договору про надання фінансової допомоги № 26/12/2019 від 26 грудня 2019 року та підтверджене актом взаєморозрахунків від 02 березня 2021 року.

Станом на 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув.

Договір про переведення боргу від 02 березня 2021 року та Договір про фіндопомогу від 26 грудня 2019 року за № 26/12/2019 було укладено ОСОБА_1 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , яка надавала згоду на укладання таких правочинів оскільки є одноосібним власником первісного боржника, що чітко підтверджує використання отриманих коштів в інтересах сім?ї.

Позивач стверджує, що має об`єктивні побоювання щодо відчуження об`єктів спільної сумісної власності відповідачами зумовлені тим, що ними вже були вчинені дії направлені на уникнення виконання зобов`язань, у зв`язку з цим невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити подальше виконання судового рішення.

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна, ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 108 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 становить 5 630 360,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як визначено у ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 108 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 , що є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, судя,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний провайдер» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний провайдер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про переведення боргу - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 108 кв.м. по АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик