Справа № 502/748/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2017 року сторони проживали у цивільному шлюбі та вели спільне господарство. В період спільного проживання у сторін народилась дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з непорозуміння та розбіжностями поглядів на спільне життя подружжя, що призвело до фактичного розірвання стосунків. Також позивач зазначає, що за період спільного проживання, відповідач на утримання доньки та позивача у період вагітності та декрету грошей не надавав, та після спливу 6 місяців, пішов з сімї, перестав цікавитись життям дитини та позивача. Відповідач має постійне місце роботи, працює монтером у Інтернет - провайдера Ізмаїльської фірми "Велсат", та отримує дохід у розмірі 8000-9000 гривень; за місцем мешкання має город, з якого отримує дохід від продажу вирощених продуктів; на утриманні інших осіб не має та будь-яких аліментів нікому не сплачує.

Враховуючи викладене, позивач просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 25 % від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Дмитрівка, Ізмаїльського району, Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 25 % від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку.

Ухвалою судді від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

13.09.2021 року за вх. № 6531/21 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він ознайомившись з позовною заявою, вважає що вона підлягає частковому задоволенню та на обгрунтування відзиву зазначив, що дійсно він з відповідачем проживали разом, як сімя та у них є спільна малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після припинення сімейних стосунків залишилась проживати з матірю. Позивач звернувшись до суду з позом про стягнення аліментів вказує, що він добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, але таке твердження , на думку відповідача не відповідає дійсним обставинам, оскільки з березня 2021 року сторони припинили стосунки та перестали проживати разом, донька залишилась проживати з матір`ю і знаходиться на її утриманні. В свою чергу, відповідач в розумінні вимог статті 180 СК України, та батьківських почуттів до дитини, надавав матеріальну допомогу дитині та позивачу у розмірі не менше 1 200,00 грн. на місяць, кошти надавалися особисто ОСОБА_1 на утримання дитини, у зв`язку з чим не має фіскальних чеків на підтвердження сплати зазначених коштів, відповідно позивач вводить суд в оману, вказуючи про не надання матеріальної допомоги відповідачем. Окрім того, позивачем не надано жодного доказу що малолітня дитина донька отримує всі належні умови для розвитку, жодної квитанції, розрахункового документу, який би підтверджував, що вона витрачає грошові кошти на дитину. Відповідач стверджує, що всі грошові кошти які ним надавалися позивачу по справі, вона в більшій частині витрачала на себе.

Щодо доходів по заробітній платі та доходів з городу, то зазначені твердження позивача, відповідач вважає неправдивими. Обгрунтовуючи тим, що він дійсно, працює в «Малому приватному багатопрофільному підприємстві ТРК «Велсат» з 01.11.2018 року, на даний момент займає посаду електромонтера кабельних мереж. Дохід за період з 01.01.2021 року по 31.08.2021 року складає 38 317,27 грн., так, виходячи з доходу за серпень 2021 року, що складає 5 232,50 гривень, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від доходу, що складає 1 308,12 гривень. (Розрахунок: 5 232,50 гривень 25% (1/4 частини) = 1 308,12 гривень.) На дружину згоден сплачувати аліменти у розмірі 10% від доходу, а саме 523,25 гривень. (Розрахунок: 5 232,50 гривень 10 % = 523, 25 гривень.)

Так як одночасне стягнення аліментів на дитину та на дружину у розмірі по 25 % від всіх видів його заробітку (доходу) на кожну особу, становитиме половину його доходу, що є надмірним тягарем для бюджету, оскільки на його утриманні, в супереч тверджень позивача, знаходиться 70 річна мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є інвалідом I групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.02.2008 року, потребує постійного догляду та лікування, що у свою чергу, вимагає значних матеріальних витрат. Крім того, він немає інших доходів окрім заробітної плати, також не має жодної земельної ділянки у власності, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 854 від 10.09.2021 року, тому твердження позивача про те, що він займається вирощуванням городини та має від її продажу значний дохід, є неправдивими.

Враховуючи вище викладене, відповідач просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини у розмірі 10% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, цілком достатньо.

Також при винесенні рішення відповідач просить суд взяти до уваги, надану раніше позивачу допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі не менше 1 200,00 грн. на місяць, та не допускати негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць відсутні, а також не стягувати з відповідача судового збору, оскільки він намагався до цього добровільно сплачувати аліменти, або розділити такі витрати з позивачем у рівних частинах.

29.09.2021 року за вх.. №6994/21 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої вона зазначає, що відповідач наводить неправдиві факти та вказує, що після розриву сімейних стосунків, відповідач жодного разу не купив дитині будь-яку річ аба надав продукти харчування та не навів жодних доказів того, що він утримує дитину. При цьому відповідач ставить під сумнів належне утримання позивачем дитини, як матері. Напроти, донька зростає у відповідних умовах, на обліках, як не благодійна родина або родина, яка потребує особливої увоги з боку контролюючих органів не знаходимось, позивач не вживає спиртні напої, донька не хворіє, що свідчить про належне утримання дитини. Також зазначає позивач, неправдивим є твердження відповідача, що вона жодного дня не працювала та знаходилась на його утриманні, так як позивач працювала з 10.10.2016 року та на данний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Наказу ЗДО № 27К/ТМ від 16.12.2019 року, довідка додається. Зазначає, що відповідач намагається виставити її у негативному вигляді, що нібито він надає гроші, але вона витрачає їх на себе, але при цьому жодного доказу, розписок або чеків на підтвердження своїх свідчень не надає, а також доказів, що він приймає участь у вихованні дитини. Відповідач в порушенні норм законодавства неправомірно просить суд не стягувати з нього судовий збір та аліменти з дня подачі позовної заяви до суду. З огляду на зазначене позивач просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

06.10.2021 року за вх..№ 7161/21 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої позовні вимоги позивача визнає частково, підтримує свій відзив від 13.09.2021 року та при ухвалені рішення просить взяти до уваги факти, викладені у його відзиві, а також розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 зареєстрованим 16.10.2019 року та виданим повторно 03.12.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 270 від 16.10.2019 року. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 529 від 17.05.2021 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 та в склад її сімї входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 -син та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька.

Як вбачається з довідки № 0000-000403 від 02.09.2021 року наданої МБП "Телерадіокомпанія Велсат" ОСОБА_2 з 01.11.2018 року станом на видачу довідки займає посаду електромонтажника з кабельних мереж, дохід за період з 01.01.2021 року по 31.08.2021 року склав 50 655,00 гривень.

Згідно довідки № 853 від 10.09.201 року виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до складу його сімї входять ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - мати.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Пенсійним фондом України 26.02.2008 року, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи, загальне захворювання.

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 854 від 10.09.2021 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що згідно даних погосподарської книги № 8 за 2018-2022 роки, ОСОБА_2 , 1985 року народження, паспорт № НОМЕР_3 в приватній власності присадибних ділядон, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, земельних паїв - не має.

Згідно довідки № 107 від 27.09.2021 року наданої Дмитрівським Закладом Дошкільної освіти ясла-садок «Сонечко» Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 згідно Наказу ЗДО № 26-к від 06.10.2021 року було прийнято на роботу до закладу з 10.10.2016 року. На даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, підстава Наказ ЗДО № 27К/ТМ від 16.12.2019 року.

Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180,ч.ч.1-2ст.181Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно дост.182СКУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів недомовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено, що в 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 становить : з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Суд, відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи стан здоров`я, як дитини так і відповідача, матеріальне становище відповідача, а також доводи викладені у відзиві вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення позивача з позовом і до досягнення дитиною віку повноліття, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного.

Згідно статті 84 СК України яка передбачає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно з ч. 2 зазначеної статті, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК Українирегламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач згоден щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 10 % від усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться мати, яка є інвалідом ІІІ групи.

Разом з тим, заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів у розмірі 25 % від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на думку суду є необґрунтованим і завищеним.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Враховуючи, що у разі стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку (доходу), сукупний розмір аліментів на утримання дружини та дитини, становитиме 50 відсотків заробітку (доходу) відповідача, а також те що на утриманні відповідача знаходиться його мати, яка є інвалідом ІІІ групи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 207, 259, 263-265, 430 ЦПК, ст. ст. 141, 180, 182, 183 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення позивача з позовом 20.05.2021 року і до досягнення дитиною віку повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення позивача з позовом 20.05.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 908,00 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан