СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7974/21

пр. № 2/759/4322/21

06 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А-100/08.

За умовами п. 1.1. даного кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 37 851 доларів США на строк з 11 серпня 2008 року по 10 серпня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, у 2010 році банк звернувся до з позовом до Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з нього заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2010 року у справі № 2-1258-1/10 позов банку задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № А-100/08 від 11.04.2008 року в розмірі 41502,95 доларів США та 28206,25 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та тілу кредиту та звернуто стягнення на предмет застави, яке набрало законної сили 09.08.2010 року, а виконавчий лист видано 01.09.2020 року.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору та рішення суду, що підтверджується інформацією про виконавче провадження з виконання вище вказаного рішення суду та виписками по рахункам, відповідно до ст. 625 ЦК України Банк має право вимагати від позичальника/боржника сплатити три процентів (3 % річних) за період з 23.03.2018 року по 22.03.2021 року, що становить 103 535,71 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 20.04.2021 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 43-44).

02.08.2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду 19.04.2021 року, а тому включення до обрахування 3 % річних період часу із 23.03.2018 по 18.04.2018 є безпідставним, у зв`язку зі спливом позовної давності. Таким чином відповідач просить відмовити позивачу у частині стягнення за період із 22.03.2018 по 18.04.2018 року в сумі 2553 грн. 14 коп. В решті відповідач позовні вимоги не оспорював.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

11 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А-100/08 (а.с. 6-12).

За умовами п. 1.1. даного кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 37 851 доларів США на строк з 11 серпня 2008 року по 10 серпня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2010 року у справі № 2-1258-1/10 позов банку задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № А-100/08 від 11.04.2008 року в розмірі 41502,95 доларів США та 28206,25 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та тілу кредиту та звернуто стягнення на предмет застави, яке набрало законної сили 09.08.2010 року, а виконавчий лист видано 01.09.2020 року (а.с.13-14, 15).

Однак, рішення суду до цього часу не виконано, що підтверджується інформацією про виконавче провадження з виконання вище вказаного рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язання по стягненню боргу за рішенням суду зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Укргазбанк" про стягнення на його користь з відповідача трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованими.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із трекінгу поштового відправленя № 715, позивач звернувся до суду 15.04.2021 року (а.с. 54).

Таким чином із відповідача підлягає стягненню 3 % річних за період часу із 15.04.2018 року по 22.03.2021 року, що становить 41502,95х3/100:365х1073 = 3660,21 долларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 6.09.2021р. складає 98 568, 72 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 22.03.2018 року по 14 квітня 2018 року включно задоволенню не підлягають з підстав застосування наслідків спливу позовної давності.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗБАНК" (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Єреванська, 1) суму заборгованості за кредитним договором від 11.08.2008 року № А-100/08 у розмірі 98 568, 72 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн., а всього підлягає стягненню 100 838, 72 грн.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Кириленко