КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 2-1522/11

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11316/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року, ухвалене під головуванням судді Сердинського В.С., по справі за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення їх у власність держави, -

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року Броварський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 1827 від 24 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення Державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 5 громадянам в межах Погребської сільської ради Броварського району» передано у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельні ділянки загальною площею 2,99 га для ведення особистого селянського господарства в межах Погребської сільської ради Броварського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження було видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки вказаним громадянам. Зазначені земельні ділянки знаходяться на острові та входять до прибережної захисної смуги річки Десна, тобто відносяться до земель водного фонду із режимом обмеженої господарської діяльності, тому не можуть передаватись у приватну власність, оскільки відносяться до земель водного фонду.

У зв`язку з цим, розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 335 від 09 березня 2011 року, за результатами розгляду протесту Броварського міжрайонного прокурора, скасовано розпорядження голови Броварської районної державної адміністрації № 1827 від 24 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 5 громадянам в межах Погребської сільської ради Броварського району». З огляду на викладене, державні акти на право приватної власності на земельні ділянки видані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Вважає, що без визнання державного акту на право власності на спірну земельну ділянку незаконним відновити становище, яке існувало до порушення неможливо.

Посилаючись на вищевикладене, просив:

- визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 578791, виданий ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0309, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 578790, виданий ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0310, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 578789, виданий ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0311, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 578788, виданий ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0312, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 578792, виданий ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0308, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53;

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн.;

- зобов`язати ОСОБА_3 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн.;

- зобов`язати ОСОБА_4 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн.;

- зобов`язати ОСОБА_5 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 1,0000 га, вартістю 2664600,00 грн.;

- зобов`язати ОСОБА_6 , повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 1,0000 га, вартістю 2664600,00 грн. (а.с. 2-7).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали до суду клопотання про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 31-35).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року вказаний позов задоволено. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 578791, виданий ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0309, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 578790, виданий ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0310, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 578789, виданий ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0311, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 578788, виданий ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0312, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 578792, виданий ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0308, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн. Зобов`язано ОСОБА_3 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн. Зобов`язано ОСОБА_4 , повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 0,3300 га, вартістю 879318,00 грн. Зобов`язати ОСОБА_5 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 1,0000 га, вартістю 2664600,00 грн. Зобов`язано ОСОБА_6 повернути державі в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області земельну ділянку площею - 1,0000 га, вартістю 2664600,00 грн. (а.с. 38-41).

Не погодившись з рішенням суду, 06 липня 2021 року представник ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, адвокат Бабій М.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення частково, а саме відмовити у задоволенні позову щодо визнання недійсним державного акту серії ЯЛ № 578788, виданого ОСОБА_5 , державного акту серії ЯЛ № 578792, виданого ОСОБА_6 , та відмовити у задоволенні позову щодо зобов`язання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повернути державі земельні ділянки (а.с. 46-54).

На обґрунтування скарги зазначав, що 22 січня 2011 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку, яка розташована в адмінмежах Погребської сільської ради Броварського району площею - 1,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:004:0312. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЯЛ № 578788 від 30 грудня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49. ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 державний акт, на якому нотаріусом зроблено запис про посвідчення договору купівлі-продажу, та зареєстровано його у Державному реєстрі правочинів.

Також 12 січня 2011 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку, яка розташована в адмінмежах Погребської сільської ради Броварського району площею - 1,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:004:0308. Відчужувана земельна ділянка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 578792 від 30 грудня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53. Разом з укладенням вказаного договору ОСОБА_6 передав ОСОБА_1 державний акт, на якому нотаріусом зроблено запис про посвідчення договору купівлі-продажу, та зареєстровано його у Державному реєстрі правочинів.

Враховуючи викладене зазначав, що ОСОБА_1 є власником зазначених спірних земельних ділянок і набув право на захист цього майна і своїх прав на нього від порушень. Суд першої інстанції не встановив реальних власників земельних ділянок, у зв`язку з чим допустив порушення норм процесуального права. Звертав увагу на те, що наявні у матеріалах справи клопотання відповідачів про визнання позову викликають сумнів, оскільки відсутні відмітки суду про реєстрацію цих документів, а у судовому засідання клопотання не могли бути подані, оскільки відповідачі не приймали участь у судових засіданнях(а.с. 46-54).

Прокурор Київської обласної прокуратури - Дацько О.С. заперечував проти доводів скарги та заявив про закриття апеляційного провадження у справі з підстав пункту 3 частини 1 ст. 362 ЦПК України, зважаючи на те, що апелянтом не доведено порушення його прав оскаржуваним рішенням (а.с. 101-105).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Бабій М.В. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Прокурор Київської обласної прокуратури - Дацько О.С. заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені направленням повідомлення на зазначені ними адреси та електронною поштою, оголошенням на офіційному веб-сайті Судової влади України, що забезпечують фіксацію такого повідомлення (а.с. 76-86, 90-100).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження має бути закрито з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 1827 від 24 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення Державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 5 громадянам в межах Погребської сільської ради Броварського району» передано у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 земельні ділянки загальною площею 2,99 га для ведення особистого селянського господарства в межах Погребської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 15-17).

На підставі розпорядження голови Броварської районної державної адміністрації № 1827 від 24 грудня 2010 року вказаним громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, а саме: ОСОБА_2 - державний акт серії ЯЛ № 578791, на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0309, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52 (а.с. 21); ОСОБА_3 - державний акт серії ЯЛ № 578790, на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0310, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за N0 51 (а.с. 20); ОСОБА_4 - державний акт серії ЯЛ № 578789, на земельну ділянку площею - 0,3300 га, кадастровий номер :03:004:0311, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50 (а.с. 19); ОСОБА_5 - державний акт серії ЯЛ № 578788, на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0312, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49 (а.с. 18); ОСОБА_6 - державний акт серії ЯЛ № 578792, на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0308, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53 (а.с. 22).

Згідно листа Управління водного господарства у м. Києві та Київській області № 226 від 18 лютого 2011 року зазначені земельні ділянки знаходяться на острові та входять до прибережної захисної смуги річки Десна, тобто відносяться до земель водного фонду із режимом обмеженої господарської діяльності, проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок не погоджувались (а.с. 13-14).

Розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 335 від 09 березня 2011 року, за результатами розгляду протесту Броварського міжрайонного прокурора, скасовано розпорядження голови Броварської районної державної адміністрації № 1827 від 24 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 5 громадянам в межах Погребської сільської ради Броварського району Київської області» (а.с. 12).

Згідно висновків експерта про оцінку вартості земельної ділянки, складених НБФ «Кадастр ЛТД» станом на 15 березня 2010 року вартість земельної ділянки площею 0,3300 га, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_4 (державний акт серії ЯЛ 578789) і розташована за адресою: Київська область Броварський район с. Погреби складає 879318,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,3300 га, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 (державний акт серії ЯЛ 578791) і розташована за адресою: Київська область Броварський район с. Погреби складає 879318,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,3300 га, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 (державний акт серії ЯЛ 578790) і розташована за адресою: Київська область Броварський район с. Погреби складає 879318,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 1,0000 га, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_7 (державний акт серії ЯЛ 578792) і розташована за адресою: Київська область Броварський район с. Погреби складає 2664600,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 1,0000 га, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 (державний акт серії ЯЛ 578788) і розташована за адресою: Київська область Броварський район с. Погреби складає 2664600,00 грн. (а.с. 23-27).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (див. також висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-71цс18), у пункті 70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц) (провадження № 14-452цс18), у пункті 80 постанови від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) та у пункті 96 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)).

При цьому звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт посилався на порушення оскаржуваним рішенням суду його прав, як особи, яка є власником земельних ділянок проте не була залучена до участі у справі.

Колегія суддів перевірила та відхилила вказані доводи апелянта з огляду на наступне.

Так, до апеляційної скарги апелянт долучив договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., за умовами якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку, яка розташована на території Погребської сільської ради Броварського району площею - 1,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:004:0312 (а.с. 57).

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12 січня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку, яка розташована на території Погребської сільської ради Броварського районуплощею - 1,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:004:0308 (а.с. 60).

До зазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок апелянт долучив витяги з Державного реєстру правочинів про реєстрацію нотаріально посвідчених договорів (а.с. 58, 61).

Додатками до договорів купівлі-продажу є державний акт серії ЯЛ № 578788, виданий ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0312, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49, та державний акт серії ЯЛ № 578792, виданий ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0308, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53, на яких проставлено відмітки приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В. про посвідчення договорів купівлі-продажу, на підставі яких право власності перейшло до ОСОБА_1 (а.с. 59, 62).

Таким чином дійсно вбачається, що договори купівлі-продажу земельних ділянок були укладені ОСОБА_1 до ухвалення оскаржуваного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року у цій справі.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) викладено правовий висновок, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції забезпечив право апелянта ОСОБА_1 на перевірку його доводів, що оскаржуваним рішенням вирішено про його права, свободи та інтереси, як власника двох земельних ділянок.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною першою статті 81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту

державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень ст. 126 ЗК України (в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до положень частини шостої ст. 126 ЗК України (в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження.

Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею.

У разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки.

Порядок державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку набутої на підставі договору купівлі-продажу станом на 12 і 22 січня 2011 року регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Відповідно до пункту 14 Розділу «Здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину» вищевказаного Порядку ведення Поземельної книги, у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги "Земельна ділянка. Права власності, постійного користування". Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку.

Отже, на час укладення апелянтом ОСОБА_1 двох договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 12 січня 2011 року і від 22 січня 2011 року, їх державна реєстрація була пов`язана із датою внесення запису до відповідного розділу Поземельної книги записів.

Таким чином, реєстраційний напис (відмітка) на державному акті на земельну ділянку набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки є похідним від запису у Поземельній книзі записів. Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, поки не зробив відповідний запис у Поземельній книзі записів за певним номером.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 669/930/16-ц (провадження № 14-486цс19) і правових підстав відступу від неї суд апеляційної інстанції в цій справі не вбачає.

Відповідно до наданих апелянтом ОСОБА_8 договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 12 січня 2011 року і від 22 січня 2011 року, у кожному договорі, міститься запис-вимога, що право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації в управлінні Держкомзему у Броварському районі Київської області (а.с. 57, 60).

Проте апеляційним судом встановлено, що на державному акті на право власності на земельну ділянку серія серії ЯЛ № 578788, виданому ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0312, та на державному акті серії ЯЛ № 578792, виданому ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею - 1,0000 га, кадастровий номер :03:004:0308, на яких містяться відмітки нотаріуса про набуття ОСОБА_1 права власності на вказані земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 12 і 22 січня 2011 року, відсутні відмітки посадової особи органу реєстрації про те, що право власності на ці земельні ділянки зареєстровано посадовою особою управління Держкомзему у Броварському районі Київської області (а.с. 59, 62).

Таким чином, апелянт ОСОБА_1 не довів належними та допустимими факт державної реєстрації набуття ним права власності на вищевказані земельні ділянки на час ухвалення оскаржуваного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року.

За наданим до апеляційного суду витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вперше державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу від 12 і 22 січня 2011 року відбулась 17 листопада 2014 року та 02 лютого 2021 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення районного суду (а.с. 107-110).

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що такий факт державної реєстрації права власності підтверджується наданими ним копіями витягів з Державного реєстру правочинів про реєстрацію нотаріусом вищевказаних правочинів від 12 і 22 січня 2011 року, суперечать вищенаведеним положенням ст.ст. 125, 126 ЗК України, вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а тому такі доводи апелянта суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність апелянтом набуття права власності на вищевказані земельні ділянки на час ухвалення оскаржуваного рішення районного суду, а тому, відсутні підстави для висновку, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, свободи та інтереси апелянта ОСОБА_1 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

Інші доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі цих висновків не спростовують.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362, ст. 367, ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву прокурора Київської обласної прокуратури - Дацько Олександра Сергійовича задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року по справі за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення їх у власність держави.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 08 жовтня 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова