Справа № 567/356/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням останньою навчання після досягнення повноліття в розмірі 3 500 грн. щомісячно, мотивуючи позов тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 11.07.2007 року було розірвано у судовому порядку, та від вказаного шлюбу у них є двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надавав, з нього на підставі рішення суду в примусовому порядку здійснювалось стягнення аліментів на утримання дітей. Після досягнення дітьми повноліття стягнення аліментів з відповідача припинилося.

На даний час їхня донька ОСОБА_5 досягла повноліття та з 01.09.2020 року навчаєтьсяна 1 курсі тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України на денній формі навчання на умовах контракту. Вартість навчання за рік становить 18 500 грн. та за весь термін навчання - 74 000 грн. Позивачка зазначила, що за 2020/2021 навчальний рік нею було сплачено 11 100 грн.

Позивачка вказує, що на період навчання її донька проживає в гуртожитку №5 Національного університету фізичного виховання і спорту України та за проживання доньки у гуртожитку вона сплатила 14 021 грн.

Зазначає, що навчання в м.Києві вимагає додаткових матеріальних витрат, зокрема, придбання методичної літератури, одягу та взуття, засобів особистої гігієни, поповнення рахунку на мобільний зв`язок, оплати проїзду до місця навчання і додому, проживання, харчування та інші щоденні побутові витрати.

Вказує, що за період з серпня 2020 по січень 2021 року вона понесла витрати на щоденне утримання доньки на загальну суму 6 202 грн. 14 коп. Окрім того, з огляду на спеціальність за якою навчається доньки, вона змушена була придбати їй відповідний спортивний одяг для тренування вартістю 10 510 грн.

Позивачка зазначає, що вона працює в Острозькій міській раді Рівненської області на посаді головного спеціаліста (архівіст) та загальна сума нарахованого їй доходу за 2020 рік становить 126 020 грн. 23 коп.

Зазначає, що середньомісячна сума витрат на утримання доньки становить 7 000 грн. та виходячи з рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, стану здоров`я, матеріального становища та можливостей відповідача, вважає, що достатнім та необхідним розміром аліментів, які мають бути стягнені з відповідача, є 3 500 грн.

Вказує, що донька у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття потребує матеріальної допомоги, яку вона надає доньці одноособово, проте її доходів не вистачає для належного матеріального забезпечення доньки.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча він є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, отримує дохід, оскільки неофіційно працює за кордоном, а також займається заготівлею пір`я птиці та шкір тварин, а тому має можливість таку допомогу надавати, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Заочним рішенням суду від 06.07.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця у розмірі 3500 грн. і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 26.08.2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 06.07.2021 року, скасовано заочне рішення суду від 06.07.2021 р. про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Пояснила, що її донька ОСОБА_6 після закінчення школи поступила на навчання у Національний університет фізичного виховання і спорту України та вона вирішила підтримати доньку, так як остання має відповідні здібності. Зазначила, що навчання у ВУЗі є платним, як і проживання у гуртожитку на період навчання, у зв`язку з чим вона за фінансової підтримки своїх батьків понесла суттєві витрати, водночас відповідач, як батько участі в матеріальному утриманні доньки не приймає. Пояснила, що відповідач є здоровим, працездатним, перебуваючи за кордоном виконує роботу, з чого і складається його дохід, та як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати доньку після досягнення нею повноліття на період продовження навчання. Пояснила, що відповідач сплачував на утримання доньки аліменти, стягнення яких припинилося у зв`язку з досягненням донькою повноліття.

Вказала, що за її підрахунками середньомісячний розмір витрат на утримання доньки у зв`язку з її навчанням становить 7000 7500 грн., які складаються з витрат на оплату за навчання, за проживання у гуртожитку, за харчування, за проїзд з м.Острога до м.Києва та у зворотньому напрямку, за придбання спортивного одягу та взуття, оплата мобільного зв`язку, засоби гігієни, інші щоденні побутові потреби тощо. Зазначила, що витрати на утримання доньки, які відображені у квитанціях та чеках, доданих до позовної заяви, є неповними, оскільки окрім переказів на банківську картку доньки частина коштів надавалась доньці готівкою. Пояснила, що на даний час для неї обтяжливо самостійно нести витрати, пов`язані з навчанням доньки, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позову, просив у його задоволенні відмовити, розгляд справи просив здійснювати у його відсутності. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки з 2017 р. він припинив здійснювати підприємницьку діяльність та на даний час не отримує будь-яких доходів. Підтвердив отримання доходів під час перебування на заробітках за кордоном, водночас зазначив, що отримання таких доходів під час останнього його перебування за кордоном було нерегулярним. Зазначає, що після повернення з-за кордону стан його здоров`я погіршився у зв`язку з виявленням злоякісного утворення (меланома шкіри тулуба), з приводу чого 02.07.2021 року було здійснено операційне втручання з видалення пухлини шкіри та 28.07.2021 року було повторно проведено аналогічну операцію та встановлено заключний діагноз меланома шкіри живота. Вказує, що за станом здоров`я на даний час він не має змоги влаштуватися на роботу. Окрім того, зазначає, що з 2015 року він перебуває на диспансерному обліку в лікаря-кардіолога з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, помірно-важка за рівнем АТ, ризик 3» та з 2020 року на диспансерному обліку в лікаря ендокринолога з діагнозом «цукровий діабет, тип І, легка форма». Також вказує, що в нього на утриманні перебуває мати ОСОБА_7 , яка є непрацездатною, оскільки є пенсіонеркою за віком. Окрім того зазначив, що у зв`язку з витратами на лікування він отримав кредит в АТ КБ «Приватбанк», розмір заборгованості перед яким на даний час становить 36 146,88 грн.

Суд, заслухавши доводи позивачки, вивчивши доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11.07.2007р. (а.с.11).

Під час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.02.2003р. батьком ОСОБА_5 вказано відповідача ОСОБА_2 , а її матір`ю позивачку ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11.07.2007 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення старшою дитиною повноліття, стягнення яких здійснювалось в розмірі 500 грн. щомісячно, та стягнення аліментів припинилось після досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття (а.с.12).

ОСОБА_5 з 01.09.2020р. зарахована на 1 курс тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України на денну форму навчання на умовах контракту з терміном навчання з 01.09.2020р. до 30.06.2024 р., що підтверджується довідкою Національного університету фізичного виховання і спорту України № 399 від 03.03.2021р. (а.с.13).

Згідно договору № 218-л про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти від 07.09.2020р. ОСОБА_5 навчається на 1 курсі тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 р. на умовах контракту, на денній формі навчання, та вартість навчання за рік становить 18 500 грн., а за весь період навчання - 74 000 грн. (а.с.14).

Згідно договору найму жилого приміщення гуртожитку студентського містечка НУ ФВСУ від 16.09.2020 р.ОСОБА_5 проживає у гуртожитку № 5 Національного університету фізичного виховання і спорту України, та вартість проживання за період з 16.09.2020р. по 30.06.2021 р. становить 15 580 грн., з розрахунку 1640 грн. за місяць (а.с.15-18).

Під час навчання ОСОБА_5 позивачка придбавала для неї спортивний одяг та взуття, необхідний для занять гімнастикою та спортивними танцями, загальною вартістю 10 510 грн., що підтверджується товарним чеком від 25.09.2020 р. (а.с.20).

Вартість навчання ОСОБА_5 на 1 курсі за 2020/2021 навчальний рік в розмірі 11100 грн. сплатила позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується банківськими квитанціями від 11.09.2020р., від 17.09.2020р., від 15.10.2020р., від 05.01.2021р. (а.с.21-24).

Окрім того, позивачка ОСОБА_1 сплатила за проживання своєї доньки у гуртожитку в розмірі 14 021 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 02.09.2020р. (а.с.25).

Впродовж періоду навчання позивачка неодноразово здійснювала переказ грошових коштів на картковий рахунок доньки на загальну суму понад 6 000 грн., що підтверджується виписками з карткового рахунку від 02.09.2020р., від 20.09.2020р., від 22.09.2020р., від 25.09.2020р., від 17.11.2020р., від 18.11.2020р., від 28.11.2020р., від 09.12.2020р., від 28.12.2020р., від 15.01.2021р., від 25.01.2021р. (а.с.25 (на звороті) - 31).

Згідно довідки про доходи №3 від 26.01.2021 р., виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, загальна сума нарахованого доходу ОСОБА_1 за 2020 рік становить 126 020 грн. 23 коп. (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, на обліку в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості населення не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує, тимчасово отримує мінливий щомісячний дохід у зв`язку з погіршенням стану здоров`я викликаного меланомою шкіри живота, що підтверджується копією трудової книжки відповідача серії НОМЕР_2 , випискою з медичної карти амбулаторного хворого №4258, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4252/675, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4880/762 (а.с.110-113, 132).

Згідно довідки Державної прикордонної служби України від 05.05.2021 р. та відміток у паспорті ОСОБА_2 для виїзду за кордон, відповідач ОСОБА_2 за період з 07.09.2016 р. по 24.05.2021 р. неодноразово здійснював перетин кордону України в напрямку Республіка Польща та у зворотньому напрямку (а.с.47, 104-105), та з урахуванням доводів сторін вищевказані обставини дають суду обрунтовані підстави прийти до висновку про перебування відповідача за кордоном у зв`язку із здійсненням ним трудової діяльності з метою отримання доходу.

З доводів відповідача встановлено, що він зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 26.07.2021 р. та приймає участь в її утриманні. Разом з тим, суд оцінюючи наведені відповідачем доводи про перебування на його утриманні матері приймає до уваги, що вона є особою пенсійного віку та отримує пенсійне забезпечення, що вказує на те, що її утримання з боку відповідача має частковий характер.

З матеріалів справи та доводів, наведених позивачкою, які не спростовано відповідачем, судом встановлено, що позивачка одноособово несе витрати, пов`язані з утриманням повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням нею навчання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей) (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли дитина у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не приймає, та відповідачем вказана обставина не заперечується, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1 500 грн.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що стан здоров`я відповідача, зокрема, перебування відповідача на лікуванні з приводу меланоми шкіри живота та проведення у зв`язку з цим двічі оперативного лікування, водночас як вбачається з консультативного висновку спеціаліста КП «Рівненський обласний протипухлинний центр» від 30.08.2021 р. та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4880/762 від 30.08.2021 р. відповідачу ОСОБА_2 рекомендована консультація хіміотерапевта, при цьому будь-яких протипоказів для трудової діяльності відповідача не встановлено, як і не встановлено таких протипоказів лікарем-кардіологом та лікарем-екндокринологом у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у них на диспансерному обліку.

В матеріалах справи відсутні та відповідач не надав доказів на підтвердження визнання його у встановленому законом порядку непрацездатним чи обмежено працездатним, а відтак доводи ОСОБА_2 про його непрацездатність за станом здоров`я підлягають спростуванню.

Окрім того, при визначенні розміру аліментів суд не приймає до уваги доводи відповідача в частині отримання ним кредитних коштів в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 36146,88 грн. з метою покриття витрат на лікування, оскільки відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення таких витрат у вищевказаному розмірі та у зв`язку з вищевказаною метою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає та відповідачем вказана обставина не спростована, та з урахуванням відсутності у відповідача постійного місця роботи та відсутності стабільного заробітку, його участі у частковому утриманні матері, відсутності у відповідача нерухомого і рухомого майна та власних заощаджень, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1 500 грн., що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідач за станом здоров`я є працездатним, проживає окремо від дитини, матеріально дитину не забезпечує, аліменти на інших осіб не сплачує, а тому суд вважає, що у відповідача існує можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1500 грн.,починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб позивачки.

При цьому, суд враховує витрати, які несе позивачка у зв`язку з щорічною оплатою за навчання доньки, проживання її у гуртожитку та проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку, поповнення рахунку мобільного зв`язку, відсутність можливості доньки у вільний від навчання час працювати та отримувати дохід, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням безумовно мають місце витрати, пов`язані з придбанням спортивного одягу, методичної літератури, книг, канцелярського приладдя, навчальної літератури та інших необхідних предметів для навчання.

Суд частково приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні матері, яка є особою пенсійного віку, оскільки остання отримує відповідне пенсійне забезпечення, а відтак з урахуванням наведеного відповідач може приймати лише часткову участь у її утриманні.

Разом з тим, вказані обставини суд враховує при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, так як вони характеризують матеріальне становище відповідача.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні доньки, яка продовжує навчання, суду не надав.

Судом враховується, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, про наявність у нього будь-яких обмежень за станом здоров`я до праці суд не повідомив, позивачка та її донька грошових заощаджень не мають, ОСОБА_5 у зв`язку з навчанням за контрактом на денній формі позбавлена можливості працювати та не отримує будь-якого доходу, в т.ч. стипедії.

Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1 500 грн.,починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб доньки ОСОБА_5 .

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 22.03.2021р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір врозмірі 908 грн.

На підставі викладене та керуючись ст.ст.182, 199-201 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., починаючи з 22.03.2021 р. і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2021 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.