Провадження №2/389/635/21
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2021 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійним договір №0680-3392 від 21.04.2021, укладений між нею та відповідачем.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Позивач просить суд визнати недійсним договір №0680-3392 від 21.04.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр кредит фінанси».

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України в позові не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактично зміст позову складають лише норми законодавства та витяги з судової практики. Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються».

Згідно із ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

У ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Однак, зі ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон застосовується не до всіх правовідносин, що виникають у зв`язку з укладенням кредитних договорів, а лише до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Однак зміст позовної заяви та додані до неї документи не дають можливості встановити приналежність цього кредитного договору до договорів споживчого кредитування та, відповідно, чи розповсюджуються на нього вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень ЗУ «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»)

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, права особи, як споживача, охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин, тому до спорів щодо виконання цього договору Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватись.

Отже, при посиланні на норми Закону України «Про захист прав споживачів» повинно мати місце порушення прав споживача на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтуванням позовних вимог.

Крім того, згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зі змісту ч.2 та ч.4 ст.95 ЦПК України вбачається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України, а саме: в позові не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позов не містить предмету та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору, не всі копії документів, які додані до позовної заяви засвідчені належним чином.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому ОСОБА_1 необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси», про захист прав споживачів, залишити без руху і надати позивачці строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліку позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва