Провадження № 4-с/522/139/21
УХВАЛА

13 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

При секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

До суду 25.08.2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 , зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, ОСОБА_2 , за якою просив:

-визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович щодо накладення арешту на автомобіль «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , відповідно до постанови від 09.08.2021 року у межах виконавчого провадження №66441572 з примусового виконання виконавчого листа №522/24415/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси 05.08.2021 року;

- визнати протиправною та скасувати постанові від 09.08.2021 року про накладення арешту на вказаний вище автомобіль у межах виконавчого провадження №66441572.

Посилався на те, що відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Вказував, що сума стягнення визначена у виконавчому документів частково в доларах США (21 800 дол. США), що в еквіваленті на день відкриття виконавчого провадження становило 639 394, 28 грн., сума основної винагороди приватного виконавця не може перевищувати 63 939,42 грн., мінімальні витрати виконавчого провадження 69 грн., отже загальна сума стягнення за розрахунком заявника становить 703 402, 70 грн.. У той же час, приватним виконавцем у постанові від 09.08.2021 року про арешт майна протиправно, на думку заявника, накладено арешт у сумі стягнення 703 446, 70 грн., що за посилання заявника зумовлює неправомірність дій виконавця та винесеної ним постанови.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року дану скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.09.2021 року.

Через неявку сторін, розгляд справи 09.09.2021 року був відкладений на 12.10.2021 року.

На адресу суду 04.10.2021 від представника приватного виконавця адвоката Коваль Н.С. надійшли заперечення проти скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця та постанову про арешт майна боржника від 09.08.2021 у ВП 66441572, згідно яких представник приватного виконавця просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 та покласти на останнього судові витрати приватного виконавця, пов`язані із розглядом справи.

Заперечення обґрунтовано тим, що сума коштів, в межах якої винесено постанову про арешт майна боржника, а саме 703 446, 70 грн., вірно розрахована приватним виконавцем, натомість сума, яка зазначена у скарзі, у розмірі 703 402, 70 грн. свідчить про те, що ОСОБА_1 помилково здійснив власний розрахунок, у зв`язку з чим відсутні правомірні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

У судове засідання, призначеному на 12.10.2021, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович та його представник адвокат Коваль Н.С. не з`явилися, 12.10.2021 через канцелярію суду надали заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, без фіксації судового засідання. Проти скарги ОСОБА_1 заперечували, викладені письмові заперечення проти скарги підтримали у повному обсязі, просили стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. При цьому суд не приймає до уваги клопотання ОСОБА_1 із приводу відкладення розгляду справи, оскільки його представник ОСОБА_3 зайнятий в іншому судовому процесі, оскільки дане не підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому зі сторони адвоката відповідного клопотання з відповідними доказами надано не було.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Урахуванням положень ст. 268 ЦПК України, датою складення ухвали є 13.10.2021 року.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. перебуває виконавче провадження №66441572 з примусового виконання виконавчого листа №522/24415/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси 05.08.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 20 000 дол. США, 3% річних у розмірі 1800 дол. США, пені (штрафу) за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 54 440 грн..

Виконавче провадження було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбалем Олександром Євгеновичем 09.08.2021 року.

Цього ж дня (09.08.2021) приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника автомобіль MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Згідно приписів ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 статті 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч.3 ст.56 Закону № 1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Тобто, передумовою накладення арешту на майно боржника є вірне визначення виконавцем меж суми звернення стягнення.

Так, згідно виконавчого листа № 522/24415/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 05.08.2021, який став підставою для відкриття виконавчого провадження, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 20 000, 00 доларів США; три відсотки річних у розмірі 1 800, 00 доларів США; пеню (штраф) за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 54 440, 00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача.

Пунктом 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, встановлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Постанова Приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, як і постанова про стягнення з боржника основної винагороди винесена 09.08.2021 року.

Згідно виконавчого листа загальна сума в іноземній валюті складає 21 800, 00 доларів США.

Відповідно до відомостей, що розміщені на офіційному веб-сайті Національного банку України за посиланням: https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=09.08.2021&period=daily, роздруківка яких додана до скарги, станом на 09.08.2021 офіційний курс долара США складав 26,8346 грн..

З урахуванням вказаного курсу іноземної валюти, представником приватного виконавця адвокатом Коваль Н.С. за текстом заперечень на скаргу здійснено математичний розрахунок суми стягнення в національній грошовій одиниці гривні, що складає 639 434, 28 грн., а також розмір основної винагороди виконавця, що складає 63 943, 42 грн..

Правильність розрахунку судом перевірено.

Приймаючи до уваги загальну суму до стягнення за виконавчим документом, яка складає 639 434, 28 грн., розмір основної винагороди приватного виконавця, яка складає 63 943, 42 грн., мінімальні витрати виконавчого провадження, які складають 69,00 грн., слідує висновок про те, що в ході винесення постанови про арешт майна боржника приватним виконавцем математично вірно розраховано суму коштів, в межах якої накладено арешт, а саме 703 446, 70 грн..

Натомість, звертаючись до суду, ОСОБА_1 помилково здійснив власний розрахунок, сума, яка зазначена у скарзі останнього, а саме: 703 402, 70 грн. є математично не вірною. Тобто різниця на його думку складав є 44 грн.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги заявника.

Щодо стягнення судових витрат, суд прийшов до наступного.

Разом з запереченнями, наданим суду 04.10.2021, представником приватного виконавця адвокатом Коваль Н.С. суду подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Законом № 5076-VI визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно Додатку № 2 від 30.09.2021 до Договору про надання правової допомоги від 01.09.2021, укладеного між приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбалем Олександром Євгеновичем як клієнтом та адвокатом Коваль Надією Сергіївною сторонами погоджено розмір гонорару адвоката за надання ряду послуг, а саме: вивчення та правовий аналіз скарги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про арешт майна боржника від 09.08.2021 ВП 66441572 та додатків до неї 3 000,00 грн.; аналіз судової практики у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця у тому числі постанов приватного виконавця про арешт майна боржника 2 000,00 грн.; надання правової консультації клієнту, погодження з клієнтом правової позиції у справі 2 000,00 грн.; підготовка заперечень проти скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця та постанову про арешт майна боржника від 09.08.2021 ВП 66441572 3 000, 00 грн.

Всього загальна вартість послуг погоджена сторонами у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Додатку якщо інше не буде погоджено Сторонами, оплата гонорару адвоката здійснюється протягом 10-ти днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції.

Згідно Акту виконаних робіт № 2 до Договору про надання правової допомоги від «01» вересня 2021 року загальна вартість наданих послуг складає 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Cаме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 по справі № 755/ 9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Із заяви вбачається, що представник приватного виконавця адвокат Коваль Н.С. просить стягнути 10 000,00 грн., суд вважає що така сума витрат відповідає критерію реальності, є доведеною, такі дії були неминучі та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 5, 18, 42, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 5, 10-13, 15, 81, 133, 137, 141, 247, 258- 261, 447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення арешту.

Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4 адвоката Коваль Надії Сергіївни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (Місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаля Олександра Євгеновича (65000, Одеська обл., Одеса, вулиця Бугаївська 35, БЦ «Меркурій», офіс 901, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 копійок.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13.10.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі