Єдиний унікальний номер 341/941/21
Номер провадження 2/341/639/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року з нього стягуються аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі по 3000,0 грн щомісячно. Позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки довготривалий період часу офіційно не працює, займається сезонними підробітками на будівництві та утримує своїх батьків й надає кошти відповідачці на утримання їхнього сина. Такий розмір стягнення аліментів є непосильним для нього. З огляду на викладене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання малолітнього сина з 3000,0 грн до 1200 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні 11 жовтня 2021 року відповідачка заперечила щодо задоволення позову та суду пояснила, що проживає разом з позивачем. У позивача матеріальний та сімейний стан не погіршився, позивач офіційно не працює, проте час від часу підробляє на будівництві разом з своїм братом. Другий брат ОСОБА_2 проживає в Англії та утримує батьків позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03 серпня 2021 року та відкладено на 11 жовтня 2021 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується розпискою (а. с. 29). Жодних клопотань чи заяв до суду не подавав.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача, оскільки він повідомлений належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд установив, що відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 3000,0 грн щомісячно (а. с. 6-7). Рішення суду про стягнення аліментів позивач не оскаржував в апеляційному порядку.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19 травня 2021 року № 50/д/09-19-52-12, підтверджуться, що інформація про доходи позивача за період з першого кварталу до четвертого кварталу 2020 року відсутня (а. с. 9).

Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зменшення раніше встановленого розміру аліментів можливе за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що розмір аліментів, визначений судом, є непосильним для нього, він офіційно не працює, тимчасово підробляє на сезонних роботах. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 19 травня 2021 року інформація про доходи позивача за період з першого кварталу до четвертого кварталу 2020 року відсутня. Крім того, 26 лютого 2020 року та 17 грудня 2020 року позивач для потреб сім`ї отримав кредити у банку, які сплачує до цих пір.

Проте, суд наголошує на тому, що позивач був безробітнім та отримав кредити у 2020 році, тобто до моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, а саме 16 березня 2021 року.

Що стосується твердження позивача, що він надає допомогу батькам пенсіонерам, то таке позивачем не доведене. Саме по собі досягнення батьками пенсійного віку не означає, що позивач їх утримує. У батьків може бути пенсія та інші доходи, також батьків, зі слів відповідачки, утримує брат позивача, який проживає у ОСОБА_4 .

Також ці обставини існували на час визначення розміру аліментів судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріальне становище позивача станом на 2021 рік у порівнянні з 2020 роком не змінилось.

Крім того, позивач не надав суду доказів щодо погіршення його стану здоров`я.

Водночас, необхідно зазначити, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач допомагає батькам пенсіонерам без доведення погіршення стану його здоров`я чи майнового становища, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам, а тому, посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку, судом відхиляються.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Отже, під час розгляду справи позивач не довів, а відповідно суд не зміг встановити зменшення доходів останнього.

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дитини, дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів погіршення стану його здоров`я чи матеріального становища після ухвалення рішення суду від 16 березня 2021 року про стягнення аліментів, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ