Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/794/21

01 жовтня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Яковишина В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Івано-Франківськ. Копія паспорта позивача долучена до матеріалів справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 934 і видано свідоцтво про її смерть (а.с.5).

Внаслідок смерті матері позивача відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_2 набула у власність 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВМ № 240640, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6).

Судом з`ясовано, що 09.10.2012 року мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла ОСОБА_1 належну їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Даний заповіт цього ж дня був посвідчений секретарем виконкому Волосівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 81 (а.с.7).

Разом з тим, як перевірено судом, позивачу про вказаний заповіт не було відомо, оскільки він не знав про його існування, так як тривалий час перебував та перебуває за кордоном.

Нещодавно, від сестри померлої позивач дізнався, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким належне їй майно, на випадок своєї смерті, заповіла йому.

Для перевірки даної обставини, 11.02.2021 року позивач звернувся до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області із адвокатським запитом. В запиті він просив надати інформацію про те, чи дійсно секретарем Волосівської сільської ради 09.10.2012 року посвідчувався заповіт ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та чи звертався хтось до сільської ради із будь-якою заявою після смерті ОСОБА_2 .

Листом від 11.02.2021 року № 10 Переріслянська сільська рада повідомила, що дійсно 09.10.2012 року секретарем (на той час) Волосівської сільської ради посвідчувався заповіт ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Станом на 11.02.2021 року після смерті ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадщини ніхто не звертався (а.с.14).

Як встановлено в ході судового розгляду раніше ОСОБА_1 довідатися про наявність заповіту не міг, оскільки з 01.04.2012 року до сьогоднішнього дня працює за кордоном водієм вантажівки, що підтверджується довідкою про працевлаштування від 19.02.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 11-12).

Крім того, ОСОБА_1 постійно проживає в Чеській Республіці за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди квартири від 01.05.2012 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 9-10).

ОСОБА_1 не міг довідатись про наявність заповіту і через те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64153136 від 30.03.2021 року, то ОСОБА_1 , як спадкоємця за заповітом, нотаріус чи посадова особа органу місцевого самоврядування, не повідомляли і об`єктивно не могли повідомити. Копія даного витягу зберігається в матеріалах справи (а.с.13).

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, причини пропуску подачі позивачем заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є поважними, зокрема враховуючи необізнаність позивача про наявність заповіту на своє ім`я, в зв`язку з чим ОСОБА_1 завчасно не подав заяву про прийняття спадщини за заповітом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не

проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Як вбачається із ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року по справі за касаційною скаргою особи на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10.05.2016 року, судом підтверджено, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений особою у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, а тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли обгрунтованого висновку про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено ОСОБА_1 у зв`язку із необізнаністю про наявність заповіту на його ім`я, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, суд прийшов обгрунтованого висновку про можливість визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, суд констатує, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Таким чином, оцінивши в сукупності здобуті докази, а також за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки вважає поважними причини, що не дали змогу позивачу ОСОБА_1 прийняти спадщину.

На підставі наведеного, ст.ст.1220, 1221, 1222, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцю м. Івано-Франківськ, місце реєстрації: с. Грабовець, Богородчанського району, Івано-Франківської області, місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , громадянину України, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, терміном два місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 11.10.2021 року.