Постанова

Іменем України

07 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 755/6489/19

провадження № 61-3483св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року в складі судді Чех Н. А. та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року в складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, у якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. в частині визначення вартості арештованого майна в межах виконавчого провадження № 57219665.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. знаходиться виконавче провадження № 57219665 з виконання виконавчого листа, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва № 755/13525/14-ц, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 775 448, 86 грн.

Ухвалою Октябрьського районного суду міста Полтави від 09 січня 2019 року в справі № 545/2901/18 звернуто стягнення на належне йому нерухоме майно - пансіонат « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться по АДРЕСА_1 .

20 лютого 2019 року виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна.

01 березня 2019 року виконавець виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», якого зобов`язано визначити ринкову вартість майна та надати висновок.

Згідно зі складеним оцінювачем звітом про оцінку майна від 22 березня 2019 року ринкова вартість об`єкта нерухомості складає 4 735 185 грн.

З визначеним розміром вартості майна він не згоден, вважав його заниженим.

Зокрема зазначав, що його не було повідомлено про запланований вихід приватного виконавця за місцезнаходженням нерухомого майна, у зв`язку з чим опис був неповний, та не описано інше майно, яке в подальшому не оцінено, що вплинуло на звіт, який є необ`єктивним. Звіт складено не тими експертами, які призначені виконавцем, не попереджено оцінювачів про кримінальну відповідальність. Згідно з рецензією звіт не в повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів, має недоліки, що вплинуло на визначення вартості майна. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, виконаного 11 вересня 2012 року ТОВ «Бюро Полекс» на його замовлення, вартість майна складає 59 018 440 грн.

Короткий судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що приватний виконавець діяв в рамках закону, викладені заявником обґрунтування не знайшли свого підтвердження в суді та спростовані матеріалами справи, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили та не надали належної правової оцінки всім зібраним у справі доказам, не мотивували відхилення поданих ним доказів, які свідчать про непрофесійність звіту № 208, заниження вартості об`єкта нерухомості, та інших доказів, внаслідок чого зробили передчасний висновок про недоведеність порушень в діях приватного виконавця Скрипника В. Л.

Окрім цього апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його представника про відкладення розгляду справи та розглянув справу без його та його представника участі, чим позбавив його можливості ефективно захистити його права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

16 червня 2021 року справа № 755/6489/19 надійшла до Верховного Суду.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 квітня 2014 року в справі про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 7 775 447, 86 грн та судових витрат у розмірі 121, 80 грн.

14 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В. Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57219665 з примусового виконання виконавчого листа № 755/13525/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 23 червня 2014 року.

Також 14 вересня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , та постанову про звернення стягнення на майно боржника.

ОСОБА_1 є власником комплексу будівель - пансіонату « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов іпотечного договору № 710/076 від 13 вересня 2007 року пансіонат був переданий в іпотеку іпотекодержателю ПАТ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 .

Ухвалою Октябрьського районного суду міста Полтави від 09 січня 2019 року звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, а саме, на вищевказаний пансіонат «Кротенківський».

20 лютого 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої здійснено опис нежитлового приміщення - пансіонату « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та накладено на нього арешт.

01 березня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та доручено суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д. С., який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, визначити ринкову вартість майна та надати письмовий висновок у строки, передбачені законодавством. Попереджено експертів суб`єктів оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д. С., про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження.

22 березня 2019 року оцінювачем складений звіт № 208 про незалежну оцінку майна, відповідно до якого ринкова вартість пансіонату «Кротенівський» без ПДВ складає 4 735 185 грн.

Того ж дня приватним виконавцем Скрипником В. Л. на адресу боржника ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом повідомлення про визначення вартості майна боржника із роз`ясненням щодо можливості оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року в справі № 755/6520/19 відмовлено в задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця про опис та арешт майна боржника від 20 лютого 2019 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час здійснення виконавчих дій) визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» перебачено, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

У частині першій статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Пунктом 62 Національного стандарту № 1 передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензування здійснюється відповідно до вимог «Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв» затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1585/1 від 31 жовтня 2011 року.

Згідно з пунктом 4.1 цього Положення, відповідно до положень статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Суди встановили, що 22 березня 2019 року в межах виконавчого провадження № 57219665 була проведена оцінка майна боржника ОСОБА_1 .

Звіт про незалежну оцінку № 208 від 22 березня 2019 виконаний суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання - юридичною особою ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», підписаний оцінювачем ОСОБА_3 , яка працює в складі цього підприємства, та скріплений підписом керівника підприємства Скобкіна Д. С.

Згідно з рецензією від 14 травня 2019 року, виконаної оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», на звіт про незалежну оцінку майна № 208, звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і може використовуватися з метою, визначеною у звіті.

Разом з тим, заперечуючи проти визначеної виконавцем вартості майна, ОСОБА_1 надав суду звіт про незалежну оцінку майна, виконаний у 2012 році ТОВ «Бюро Полекс» на його замовлення.

Дослідивши наданий ОСОБА_1 звіт, суди вважали його неналежним доказом, оскільки метою оцінки в такому було визначення відновної вартості майна станом на 2012 рік для застави, доказів, що з 2012 до 2019 року нерухоме майно, яке підлягало оцінці, фізично залишилося незмінним (не зазнало жодного зносу) чи зазнало покращень суду не надано.

Таким чином, установивши, що приватний виконавець діяв в рамках закону, а викладені заявником обставини не знайшли свого підтвердження в суді та спростовані матеріалами справи, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.

Доводи заявника про неправомірне відхилення апеляційним судом клопотання його представника про відкладення розгляду справи є безпідставними, оскільки апеляційний суд надав належну оцінку наведеним у клопотанні підставам відкладення розгляду справи. До того ж заявник не зазначив, яким чином зазначене вплинуло на правильність висновків суду та законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки фактично зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко