Справа № 703/3285/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради та Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Смілянської міської ради Черкаської області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: визнати незаконним та скасувати наказ директора Смілянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 Смілянської міської ради Черкаської області №90-к від 10 вересня 2021 року в частині його звільнення з посади завідувача господарства Смілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Смілянської міської ради Черкаської області, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України від 10 вересня 2021 року; зобов`язати Навчально-виховний комплекс «Ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області оплатити заробітну плату за час його вимушеного прогулу починаючи з 10 вересня 2021 року та до дня винесення судом рішення по справі; зобов`язати правонаступника Навчально-виховного комплексу «Ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ степенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області завідувача господарством Смілянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 Смілянської міської ради Черкаської області Врадія В.Ю. із займаної посади на підставі ст.38, 39 КЗпП України.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , останній просить суд, зокрема, зобов`язати Навчально-виховний комплекс «Ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області оплатити заробітну плату за час його вимушеного прогулу починаючи з 10 вересня 2021 року та до дня винесення судом рішення по справі.

Отже, позов ОСОБА_1 у вказаній частині підлягає грошовій оцінці, в зв`язку з чим позовна заява повинна містити ціну позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається - у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено ціну позову у розмірі 30336 гривень, яка, відповідно до змісту позову, визначена ним під час розрахунку вихідної допомоги, яка підлягає до виплати, в разі його звільнення з займаної посади на підставі ст.38, 39 КЗпП України.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містить вимоги щодо стягнення з відповідачів на його користь вихідної допомоги при звільненні, в зв`язку з чим ціна позову позивачем визначена невірно.

Ціна позову, відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 , має бути визначена на підставі розрахованої позивачем суми, яка стягується.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно здійснити розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка на його думку підлягає стягненню з відповідача, починаючи з дня звільнення та до дня звернення до суду з даним позовом, а також, з врахуванням даної суми, вірно зазначити ціну позову.

Крім того, згідно п.6, 7, 8, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних норм, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , вона містить три вимоги, в тому числі одну вимогу майнового характеру (про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу) та дві вимоги немайнового характеру (про скасування наказу про звільнення та зобов`язання вчинити певні дії).

Відповідно до статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зробила такий висновок. Пільга щодо сплати судового збору передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. А отже, позивачі із позовними вимогами, які пред`явлені з приводу трудових правовідносин, крім вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, мають здійснити сплату судового збору у такій справі в усіх судових інстанціях.

Отже, відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині вимог: про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу; про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 гривень.

Отже, позивач при зверненні до суду з даним позовом, зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі, який передбачений п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з врахуванням визначеної ціни позову, але не меншому ніж 908 гривень 00 копійок, за звернення з вимогою про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, а також за звернення з вимогою про зобов`язання вчинити певні дії у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Однак, позивачем не надано доказів сплати ним судового збору за подання даної позовної заяви в частині вказаних вимог, в зв`язку з чим позивачу необхідно сплатити судовий збір за вказані вимоги та надати суду відповідні докази.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Черк.обл/тг м. Сміла/22030101, код ЄДРПО: 37930566, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101 рахунок: UA0023753.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради та Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Смілянської міської ради Черкаської області, про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Ігнатенко