Постанова

Іменем України

05 жовтня 2021 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/13066/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 08 липня 2021 року про залишення без розгляду скарги в частині вимог

в складі судді Яровенко Н.О.

у справі №755/2775/21 Дніпровського районного суду м. Києва

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної Ірини Олександрівни,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна", Товариство) звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із вищевказаною скаргою, в якій посилаючись на протиправність дій старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дніпровський ВДВС) Очеретяної І.О., просив:

визнати бездіяльність державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неповерненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження";

визнати неправомірними дії державного виконавця Очеретяної І.О., що полягають у відкритті виконавчого провадження №63027657 на підставі виконавчого листа від 13.10.2017;

визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Очеретяної І.О. від 15.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63027657;

визнати бездіяльність державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувача у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";

визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця Очеретяної О.І. прийняту в межах ВП №63027657 від 09.12.2020;

визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Очеретяної І.О. від 20.01.2021 про закінчення виконавчого провадження;

визнати незаконним та протиправним повідомлення за вихідним №4899 від 20.01.2021 державного виконавця Очеретяної І.О. про притягнення боржника до кримінальної відповідальності;

зобов`язати державного виконавця Очеретяну І.О. відкликати повідомлення за вихідним №4899 від 20.01.2021 про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування скарги зазначив, що державний виконавець допустив бездіяльність, що полягає у не поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий лист стягувачем подано з пропуском строку на його пред`явлення до виконання. На думку "Порше Лізинг Україна", за таких обставин дії державного виконавця, що полягають у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Також зазначив, що державний виконавець допустив бездіяльність, що полягає у не поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє визначене виконавчим листом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Додав, що незважаючи на повідомлення державному виконавцю про відсутність майна, вказаного у виконавчому документі, останній почав активно вчиняти дії з виконання рішення суду.

Вважав, що наслідком неправомірних дій старшого державного виконавця Очеретяної І.О., вчинених після незаконного відкриття виконавчого провадження та не вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження, є незаконність всіх подальших дій та неправомірність рішень прийнятих в межах виконавчого провадження, в тому числі прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження з підстав умисного невиконання рішення суду та складення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року залишено без розгляду скаргу в частині вимог про визнання бездіяльності державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неповерненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження"; визнання неправомірними дій державного виконавця Очеретяної І.О., що полягають у відкритті виконавчого провадження №63027657 на підставі виконавчого листа від 13.10.2017; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Очеретяної І.О. від 15.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63027657; визнати бездіяльність державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувача у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця Очеретяної О.І. прийняту в межах ВП №63027657 від 09.12.2020.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ "Порше Лізинг Україна", звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду про залишення скарги без розгляду в частині вимог, є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск строку, встановленого законом на звернення зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, оскільки не врахував, що Товариством оскаржується бездіяльність державного виконавця, яка є триваючим правопорушенням, а не рішення чи дії державного виконавця. Також, суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права, які регулюють порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Крім того, як на підставу скасування ухвали суду про залишення скарги без розгляду в частині вимог ТОВ "Порше Лізинг Україна" посилалося на обставини, зазначені в скарзі на дії/бездіяльність державного виконавця.

За вказаних обставин ТОВ "Порше Лізинг Україна" просило скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2021 про залишення скарги без розгляду в частині вимог та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник ТОВ "Порше Лізинг Україна" - Здоренко В.Є. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Старший державний виконавець Очеретяна О.І, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та свого представника не направив.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 та приватний нотаріус КМНО Доценко І.П., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без розгляду в частині вищевказаних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявником при зверненні зі скаргою до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк для її подання, при цьому клопотання про його поновлення до скарги додано не було і не заявлялося в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" 12 жовтня 2020 року отримало копію постанову про відкриття виконавчого провадження №63027657 від 15.09.2020, про що зазначив у своєму листі вих. №2436 від 20.10.2020, адресованому Дніпровському ВДВС (том 1, а.с. 46).

29 грудня 2020 року ТОВ "Порше Лізинг Україна" отримало оскаржувану вимогу №92348 від 09.12.2020, про що зазначив у своєму листі вих. №2488 від 29.12.2020 (том 2, а.с. 57).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що 22.10.2020 було останнім днем звернення до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця, що полягає у неповерненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; визнання неправомірною дії старшого державного виконавця, що полягає у відкритті виконавчого провадження; визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; визнання бездіяльності старшого державного виконавця, що полягає в неприйнятті рішення про повернення виконавчого документу стягувачу.

Також, суд дійшов висновку, що останнім днем звернення до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування вимоги старшого державного виконавця від 09 грудня 2020 року, яку отримано 29.12.2020, було 08 січня 2021 року. Однак, враховуючи те, що це був неробочий день, то останнім днем звернення було 11 січня 2021 року.

Крім того, як вказує заявник у своїй скарзі на бездіяльність державного виконавця, що він вже звертався до суду зі скаргою, яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2021 у справі №755/2040/21 повернута.

Факт звернення ТОВ "Порше Лізинг Україна" раніше до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця додатково підтверджує, що заявнику було відомо про здійснення виконавчого провадження №63027657 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2017. Тобто, на час звернення до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця вперше, яка ухвалою суду від 01.02.2021 повернуто, ТОВ "Порше Лізинг Україна" вже дізнався, на його думку, про порушення своїх прав.

Таким чином, враховуючи 10-ти денний строк, який визначено ст. 449 ЦПК України, ТОВ "Порше Лізинг Україна" мало право звернутись до суду з відповідною скаргою в частині вимог до 22.10.2020 та в частині вимог до 11.01.2021.

Разом з тим, із даною скаргою ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося 04 лютого 2021 року через засоби поштового зв`язку та при цьому у скарзі не заявляв клопотання про поновлення строку на подання скарги (том 1, а.с. 73).

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної скарги, ТОВ "Порше Лізинг Україна" також не зверталося до суду першої інстанції із клопотанням стосовно поновлення пропущеного строку для подання скарги із зазначенням поважності причин його пропуску .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ "Порше Лізинг Україна" - Здоренко В.Є. підтвердив, що клопотання про поновлення строку на подання скарги разом зі скаргою не подавалося та не заявлялося в суді першої інстанції під час розгляду справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що Товариство не оскаржує рішення чи дії державного виконавця, а оскаржує бездіяльність державного виконавця, що є триваючим правопорушенням.

Як вбачається зі змісту скарги ТОВ "Порше Лізинг Україна" просило, окрім іншого, визнати неправомірними дії державного виконавця, які полягають у відкритті виконавчого провадження, визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, визнати незаконною та скасувати вимогу від 09.12.2020.

З наведеного слідує, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" оскаржує дії та рішення державного виконавця Дніпровського ВДВС Очеретяної І.О. у ВП №63027657. Тому доводи апеляційної скарги, що Товариством не оскаржуються дії чи рішення державного виконавця є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що бездіяльність державного виконавця є триваючим правопорушенням, а тому строк звернення зі скаргою не пропущено, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як вже неодноразово вказувалося вище, ТОВ "Порше Лізинг Україна" у своїй скарзі просило визнати бездіяльністю державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у не поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" та визнати бездіяльність старшого державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Положення ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В свою чергу, положеннями ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що питання щодо повернення виконавчого листа стягувачу, згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вирішити протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого листа, а у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа на наступний день відкрити виконавче провадження.

Як вказувалося вище, 15 вересня 2020 року старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС Очеретяною І.О. відкрито виконавче провадження №63027657.

Отже, з дня відкриття виконавчого провадження - 15.09.2020 припинилася, на думку ТОВ "Порше Лізинг Україна", бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не поверненні виконавчого листа стягувачу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, у зв`язку із вчиненням державним виконавцем дій та рішення про відкриття виконавчого провадження, доводи апеляційної скарги, що бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не поверненні виконавчого листа стягувачу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" є триваючим правопорушенням не знайшли свого підтвердження.

Скаржник також помилково вважає, що є триваючим правопорушенням бездіяльність державного виконавця, яка на його думку, полягає у не прийнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною Товариством вимогою державного виконавця від 09.12.2020 №92348, виконавець вимагав ТОВ "Порше Лізинг Україна" передати предмет лізингу ОСОБА_1 (том 1, а.с. 50-51).

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, прийняття державним виконавцем рішення у вигляді вимоги про передачу Товариством автомобіля стягувачу фактично припинилася бездіяльність державного виконавця, яка на думку ТОВ "Порше Лізинг Україна", полягає у не прийнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося із відповідною скаргою до суду з пропуском встановленого ст. 449 ЦПК України строку для її подання, тому суд дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду в частині вимог про визнання бездіяльності державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неповерненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження"; визнання неправомірними дій державного виконавця Очеретяної І.О., що полягають у відкритті виконавчого провадження №63027657 на підставі виконавчого листа від 13.10.2017; визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Очеретяної І.О. від 15.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63027657; визнання бездіяльність державного виконавця Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувача у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнання незаконною та скасування вимоги державного виконавця Очеретяної О.І. прийняту в межах ВП №63027657 від 09.12.2020.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року про залишення без розгляду скарги в частині вимог - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець