Провадження 2-др/522/92/21
11 жовтня2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,
розглянувши заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» - адвоката Козак М.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з дати створення та скасування органу приватизації, створеного ПрАТ «Одеська кіностудія,-
26 січня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з дати створення та скасування органу приватизації, створеного ПрАТ «Одеська кіностудія, яким в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі. При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
29 січня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати.
В заяві адвокат Козак М.О. просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Заяву обґрунтовує тим, що відповідач, під час розгляду даної справи, користувався послугами адвоката Козак М.О., на підставі Договору про надання правової допомоги від 01.03.2020 № 1/20.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року у задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» - адвоката Козак М.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з дати створення та скасування органу приватизації, створеного ПрАТ «Одеська кіностудія відмовлено в повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.
Від заявника до суду надійшла заява про розгляд заяви за відсутності сторони заявника.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_4 08 жовтня 2021 року ознайомилась з матеріалами справи. Крім того, 11 жовтня 2021 року від представника позивача адвоката Сівакової О.А. до суду надійшла заява в якій просить суд відкласти розгляд справи призначену на 11.10.2021 на 11:00.
Таким чином суд приходить до висновку про належне сповіщення сторони позивача. Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.
Судом досліджені надані стороною відповідача адвокатом Козак М.О. докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, а саме:
- Договір про надання правової допомоги від 01.03.2020 № 1/20;
- Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 31.08.2020;
- Рахунок № 18 від 31.08.2020;
- Платіжне доручення № 665 від 25.09.2020 про оплату рахунку № 18 від 31.08.2020;
- Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.09.2020;
- Рахунок № 19 від 01.10.2020;
- Платіжне доручення № 702 від 21.10.2020 про оплату рахунку № 19 від 01.10.2020;
- Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.11.2020;
- Рахунок № 21 від 04.12.2020;
- Платіжне доручення № 798 від 18.12.2020 про оплату рахунку № 21 від 04.12.2020,
- Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.12.2020;
- Рахунок № 22 від 29.12.2020;
- Платіжне доручення № 826 від 13.01.2021 про оплату рахунку № 22 від 29.12.2020.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва за надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Окрім того, при ухваленні додаткового рішення суд приймає до уваги додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду по справі N 755/9215/15-ц від 19.02.2020 року, провадження N 14-382цс19, в якої висловлена правова позиція щодо вирішення питання про розподіл судових витрат між учасниками справи.
Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» - адвоката Козак М.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з дати створення та скасування органу приватизації, створеного ПрАТ «Одеська кіностудія задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.В. Науменко