Справа № 509/5095/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Жижка О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року представник заявника звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною заявою про видачу судового наказу, в якій просить суд видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 7351,20 грн., інфляційні нарахування 374,33 грн., 3 % річних у розмірі 133,81 грн. та судовий збір у розмірі 227 грн.

Ознайомившись з заявою, дослідивши додані до заяви письмові докази, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Вказане твердження ґрунтується на положеннях п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, яке передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Таким чином, наявність договору про надання послуг є обов`язковою умовою для розгляду справи в порядку наказного провадження, оскільки на підставі нього може бути встановлено, чи виникло у заявника право на грошову вимогу до боржника.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не доданий договір, укладений з ОСОБА_1 , за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а отже і докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

З наданих документів не можна встановити, що боржник є власником (співвласником) нерухомого майна або за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб, і у зв`язку з цим зобов`язаний нести солідарну відповідальність за утворену заборгованість з оплати житлово-комунальну послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Жижка О.В.