СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/671/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

при секретарі - Марус А.О.,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника стягувача - ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, від 17.08.2021 року виданого Святошинським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання судового наказу №759/17903/21 від 17.08.2021 року виданого Святошинським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що суду були невідомі обставини, що дитина фактично проживає з нею у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та не знаходиться на повному утриманні ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини та докази викладені в матеріалах справи.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник, входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у даній справі, а також на юридичну оцінку обставин, що мають значення для вирішення справи, проте не могли бути встановлені під час розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому є істотними.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вищевикладене, та з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, суд приходить до висновку про визнання судового наказу №759/17903/21 від 12.08.2021 року виданого Святошинським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 259-261, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого 17.08.2021 року Святошинським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №759/17903/21 від 12.08.2021 р. виданий Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя І.В. П`ятничук