печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду заяву про забезпечення позову у справі

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана цивільна справа за позовною заявою, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

30 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на запит суду щодо адреси зареєстрованого місця проживання відповідача.

01 вересня 2021 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у загальному провадженні.

15 вересня 2021 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду зустрічний позов з аналогічною вимогою до ОСОБА_1 , а також заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом встановлення графіку побачень з дитиною ОСОБА_6 з визначенням місця та часу побачень до набуття судовим рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що у позивача за зустрічним позовом виникла необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звертається до суду. Відповідач цілком ізолювала доньку від позивача, чинить перешкоди будь-яким контактам з дитиною, забороняє спілкуватися навіть телефоном, додому повернути дитину відмовляється.

У судовому засіданні сторона заявника (відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним)) подану заяву про забезпечення позову підтримала та просила суд задовольнити її, з підстав наведених у ній.

Сторона позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Представник третьої особи у справі не з`явився у судове засідання, про час, дату і місце якого повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не відомо, заяви по суті або з процесуальних питань не надходили до суду.

Суд, заслухавши думки сторін у справі, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи у межах порушеного питання, дійшов до наступного висновку.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Згідно із частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову у запропонований спосіб фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язане з предметом спору, що відповідно до вимог статті 150 ЦПК України є недопустимим.

Зокрема, суд звертає увагу заявника на те, що питання щодо встановлення порядку спілкування з дитиною та участі того з батьків, хто не проживає з дитиною, у її вихованні вирішується у межах позовного провадження.

Відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2021 року.

Суддя І. В. Литвинова