Справа №751/945/21
Провадження №2/751/654/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про припинення права власності на частку у спільному майні,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на 1/4 частини вказаної квартири, а також компенсацію ОСОБА_2 дійсну вартість 1/4 частини вказаної квартири в розмірі 147 946 грн. 75 коп. за рахунок коштів, які знаходяться на депозитному рахунку суду (а.с. 2-4, 127).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй загалом на праві власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . По 1/4 частини спірної квартири належить відповідачу та її сину, ОСОБА_3 . Зазначає, що проживає та зареєстрована в даній квартирі з листопада 1992 року, тоді як ОСОБА_4 отримав у власність 1/4 частини квартири у спадщину лише після смерті батька. При цьому відповідач будь-якого інтересу до квартири не проявляє, ніколи в ній не проживав, свого обов`язку по сплаті житлово-комунальних послуг не виконує. Також він постійно проживає за кордоном, а іншу двокімнатну квартиру, яку отримав у спадщину після смерті батька, одразу відчужив. Вважає, що припинення права власності відповідача на 1/4 частку квартири з компенсацією її вартості не завдасть істотної шкоди його інтересам. Також повідомила, що виділити його частку у праві спільної часткової власності в натурі та спільне користування прохідними кімнатами у квартирі не представляється можливим.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16.02.2021 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив (а.с.29-33), відповідно до якого в задоволені позову просить відмовити в повному обсязі. Зазначив, що звіт про оцінку майна визначає суттєво занижену вартість даної квартири, не погоджується з розміром компенсації в сумі 99531,25 грн. Крім того позивачем не надані докази про наявність в нього іншого житла, яке належить на праві власності, що припинення права власності на частку не завдасть йому істотної шкоди, а також не доведено неможливість виділу в натурі належної йому 1/4 частки спірної квартири, неможливість спільного користування та підстави для визнання цієї частки незначної.

Отримавши відзив, позивач подала відповідь на відзив (а.с.58), в якій вказала, що відповідач лише не згоден з розміром запропонованої нею компенсації вартості частки, інші його доводи є необґрунтованими.

Третьою особою подана заява (а.с.54), відповідно до якої позов визнає, обставини, які викладені в ньому, відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 12.04.2021 зупинив провадження по справі у зв`язку з призначенням оціночно-будівельної судової експертизи.

Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року провадження у справі поновлено.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 06.09.2021 закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Від відповідача надійшла заява (а.с.139) в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову в разі внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації взамін належних йому 1/4 частини квартири в розмірі 147946,75 грн.

Позивач та її представник у судове засідання не прибули, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Третя особа у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі учасників справи та представників сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 24 квітня 1996 року, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 в рівних частинах (а.с.5).

Загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_2 , становить 43,6 кв.м., жила площа - 28,7 кв.м. (а.с.6-7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.04.2003 року, ОСОБА_5 є власником 1/8 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_7 (а.с.9,10).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.04.2003 року, ОСОБА_5 є власником 1/8 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_6 (а.с.11,12).

24 травня 2006 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.8).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 04.02.2021 №656, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.13).

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 - 1/4 частки, ОСОБА_3 - 1/4 частки, ОСОБА_5 - 1/2 частки (а.с.14-16,36).

17.12.2020 року ОСОБА_2 відчужив квартиру, що за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.59-60).

У відповідності до звіту про незалежно оцінку майна від 11.01.2021 року, виконаного ФОП ОСОБА_9 , оціночна вартість двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , складає 398125,00 грн. (а.с.16).

Разом з тим, згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №1866/21-24 від 12.07.2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , площею 43,6 м кв., в цінах станом на 05.07.2021 складає 591787,00 грн. (а.с.101-108).

З роздруківки листування електронною поштою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що між ними було спілкування з приводу продажу належної відповідачу частки у спірній квартирі (а.с.76-85).

На обґрунтування заперечень проти позову відповідачем подані витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого він є керівником ПП «ПРОЕКТ-ЕДЕМ» та ТОВ «ГЛОБАЛЬНІ СИСТЕМИ САЙТІВ» (а.с.37-38), а також роздруківку оголошень про продаж квартир по вулиці та АДРЕСА_4 (а.с.43-46).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 321 ЦК України).

Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що відсутність конструкції «за наявності одночасно» в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) вказано, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Досліджені в судовому засіданні докази, з урахуванням технічної характеристики спірної квартири, яка складається з двох прохідних кімнат, дають суду беззаперечні докази наявності всіх трьох обставин для припинення права на 1/4 частку ОСОБА_2 , визначені ст. 365 ЦК України, а саме частка є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, а також спільне володіння і користування нею є неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості спільного володіння і користування майном суд бере до уваги посилання позивача та відповідача на те, що сторони ніколи не проживали спільно, стосунки між ними носять складний характер.

В силу положень ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до квитанцій філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» №1 від 05.02.2021 року та №31 від 19.08.2021 року ОСОБА_1 на депозитний рахунок Державної казначейської служби України внесено 99531,30 грн. та 48416,00 грн. (а.с.20,125), що загалом становить 147947 грн. 30 коп., та що є вартістю 1/4 квартири АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши надані по справі всі докази у їх сукупності з правовими нормами, оскільки частка ОСОБА_2 у спірній квартирі є незначною, відповідач у спірній квартирі не проживає, припинення права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 не зашкодить його інтересам, а також наявне підтвердження внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 995,40 грн. (а.с.1), які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.01.2021 адвокатом Мошко М.М. (а.с.19) та ордеру (а.с.86).

Позивач сплатив на користь адвоката 6000,00 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №06/21 від 25.03.2021 (а.с.128).

Суд, з урахуванням складності справи, загального порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відповідно до розрахунку вартості правничої допомоги (а.с.19 на звороті), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 321, 358, 365 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Компенсувати ОСОБА_2 у рахунок відшкодування вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (сто сорок сім тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 30 коп., які були внесені ОСОБА_1 як оплату компенсації вартості нерухомого майна на рахунок НОМЕР_4, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26295412, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, згідно квитанцій в філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» №1 від 05.02.2021 року та №31 від 19.08.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 995 грн. 40 коп. судового збору та 6 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 6995 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко