Провадження № 2/428/615/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника позивача Бездолі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Бездолі Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бездоля Олександр Вікторович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що приватним виконавцем Павелків Т.Л. 05.12.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 60794131 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7026. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем було направлено за місцем роботи позивача, а саме на адресу ТОВ «Гведеон» постанову від 26.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , з якої за період з березня 2020 року по липень 2020 року на користь приватного виконавця Павелків Т.Л. було стягнуто грошові кошти в загальній сумі 2 235, 48 грн., за період з травня 2020 року по липень 2020 року на користь АТ «Банк Форвард» грошові кошти в загальній сумі 2 353, 02 грн. Вважаючи, що виконавчий напис, вчинений 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 7026, є таким, що не підлягає виконанню, позивачем до суду було подано відповідну позовну заяву. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.04.2020 зазначений виконавчий напис було визнано таким, що підлягає виконанню.

Таким чином, позивач вважає, що вказані грошові кошти, які були стягнуті на підставі скасованого виконавчого документу на користь відповідачів, є грошовими коштами, які згідно з вимогами ст. 1212 ЦК України стягнуті (набуті) без достатньої правової підстави. У зв`язку з цим представник позивача просив суд стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 353, 02 грн. та з приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни грошові кошти в сумі 2 235, 48 грн.

На виконання ухвали суду від 22.12.2020 відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі на підставі наступного. 23 січня 2020 року, керуючись вимогами статті 3, ч. 3 ст. 40, ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», ним було винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця, яка в судовому порядку не оскаржувалася. Позивач був обізнаний про перерахування ним коштів на виконання виконавчого документу на користь АТ «Банк Форвард» і на користь приватного виконавця, не заперечував факт існування правовідносин за кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Банк Форвард», а також правовідносин з примусового виконання виконавчого напису. Тобто, грошові кошти, які були стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Павелків Т.Л., не є безпідставно набутими, оскільки підставою набуття коштів є чинна постанова про стягнення з боржника основної суми винагороди, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Зазначені кошти не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, як вважає позивач, оскільки є витратами виконавчого провадження та основною винагородою приватного виконавця, тому відсутні правові підстави для застосування цієї норми до спірних правовідносин. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні представник позивача Бездоля О.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача АТ «Банк Форвард» не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

В судове засідання відповідач приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача АТ «Банк Форвард» та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л.

Вислухавши представник позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною від 26.02.2020 у виконавчому провадженні № 60794131 звернуто стягнення на доходи боржника в ТОВ «Гведеон» у вигляді заробітної плати в розмірі 20 %, а саме: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 2000 грн. перерахувати за реквізитами ОСОБА_2 , суму боргу перерахувати на користь стягувача у розмірі 52 833, 07 грн. за реквізитами АТ «Банк Форвард», основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5 283, 31 грн. перерахувати за реквізитами ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.04.2020 було визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 7026, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в сумі 52 833, 07 грн.

Згідно з автоматизованою системи виконавчого провадження ВП № 60794131, боржником у якому є ОСОБА_1 , завершено.

Згідно з копіями звітів про здійснення відрахування та виплати ТОВ «Гведеон» щодо ОСОБА_1 № 14/04-13 від 14.04.2020, № 12/05-7 від 12.05.2020, № 10/06-7 від 10.06.2020, № 10/07-7 від 10.07.2020, № 10/08-6 від 10.08.2020, наданими ТОВ «Гведеон», на виконання вимог постанови від 26.02.2020 ВП № 60794131 загальна сума відрахованих коштів за період з 01 березня 2020 року по липень 2020 року склала 4 588, 50 грн., що утримана з заробітної плати за наступні періоди: з 01.03.2020 по 31.03.2020 - 917,70 грн., з 01.04.2020 по 30.04.2020 - 917,70 грн., з 01.05.2020 по 31.05.2020 - 917,70 грн., з 01.06.2020 по 30.06.2020 - 917,70 грн., з 01.07.2020 по 31.07.2020 - 917,70 грн.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (частина 5 статті 82 ЦПК України).

Таким чином, рішенням суду виконавчий напис, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнуто 52 833, 07 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню і ці обставини, відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз положень статті 1212 ЦК України дає підстави вважати, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права тобто не є унормованими.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням єправовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Аналогічний правовий висновок стосовно застосування ст. 1212 ЦК України міститься у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 472/786/18.

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини на підставі кредитного договору № 111096984 від 10.12.2013, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 51 983, 07 грн.

Приватним виконавцем, під час виконання виконавчого напису, вчиненого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., з ОСОБА_1 були стягнуті кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 111096984 від 10.12.2013.

Зазначені обставини виключають застосування правового механізму до стягнення коштів у розмірі на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Отже, наявність між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за кредитним договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку ст. 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Ураховуючи наведене вище, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги адвоката Бездолі Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутого майна задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено повністю і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову адвоката Бездолі Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, ;

- відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61-62.

Повне рішення складено 11.10.2021 року.

Суддя І. С. Посохов