Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1/20 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 55 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Миніч Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №285/1/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Житомиргаз» про зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М. в м.Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Житомиргаз». Із урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив: зобов`язати відповідача підключити природний газ до його будинку; стягнути з АТ «Житомиргаз» на його користь матеріальну шкоду в сумі 100 000 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 19 грудня 2019 року працівники АТ «Житомиргаз» перерізали газогінну трубу та позбавили його права користуватися природним газом, внаслідок чого він залишився без опалення. Окрім того, АТ «Житомиргаз» за надуманими підставами нарахувало заборгованість у сумі 57 172 грн., чим принизило його честь та гідність, спричинивши моральної шкоди. Позбавленням права користування природним газом спричинено матеріальної шкоди, яка включає: захват землі 108 000 грн; демонтаж газового котла , монтаж котла твердого палива 5 000 грн; вартість котла твердого палива з обладнанням та доставка із магазину 40 000 грн; купівля та доставка дров 15 000 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано АТ «Житомиргаз» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції в частині матеріальної та моральної шкоди скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також виключити з комп`ютерів інформаційного центру відповідача необґрунтовану заборгованість в сумі 57 172 грн., про яку вказано в позовній заяві. Зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував спричинення йому матеріальної та моральної шкоди за відключення газопостачання. Також не врахував період, упродовж якого була принижена його честь та гідність як громадянина України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у спосіб, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України (а.с.216). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не скеровував. За таких обставин, неявка позивача не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням частини другої ст.372 ЦПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечила. Пояснила, що конфлікт виник у зв`язку з тим, що позивач самочинно на мережі газопостання (газопроводу) побудував фундамент під гараж, чим створив небезпеку для себе та оточуючих через можливий виток газу із системи. Діями працівників АТ «Житомиргаз» матеріальної та моральної шкоди позивачу не заподіяно, оскільки товариство діяло у межах наданих йому чинним законодавством повноважень, та належними чи допустимими доказами не доведено розміру будь-якої шкоди. Позивач надав лише власний розрахунок шкоди без жодного доказу на підтвердження понесення ним матеріальних витрат та чинними нормативними актами України не передбачено такого способу захисту прав, як виключення із комп`ютерів інформаційного центру відповідача необґрунтованої заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у задоволеній частині, тобто в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача підключити природний газ до його будинку, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відмовляючи у стягненні матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивач доказів на підтвердження понесення матеріальних витрат чи моральної шкоди не надав.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором позивача може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права є реальними збитками.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу завдано збитків у вигляді захвату землі, а також не обґрунтовано, із чого позивач входив, коли зазначив розмір збитків у сумі 108 000 грн, тобто, які роботи необхідно здійснити для відновлення стану земельної ділянки тощо.

Доказів того, що будинок позивача був обладнаний котлом твердого палива або того, що газовий котел через дії відповідача прийшов у негодність матеріали справи також не містять, хоча розмір збитків, що підлягали б відшкодуванню позивачу, мав визначатися відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Доказів того, що позивач втратив газовий котел матеріали справи не містять, а котла для обігріву оселі, який працює на твердому паливі, позивач не придбавав та не встановлював, а тому апріорі не міг його втратити за жодних обставин та дій будь-якого. За таких обставин відсутні докази й того, що позивачем понесені витрати на демонтаж газового котла та встановлення котла, який працює на твердому паливі.

Купівля та доставка дров на суму 15 000 грн. при обладнанні будинку позивача газовим котлом безпідставна при відновленні судом першої інстанції газопостачання до будинку позивача. Доказів понесення позивачем витрат на придбання дров матеріали справи також не містять.

Відповідно до частини першої та третьої ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (також частина перша ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста ст.81 ЦПК України).

Розмір відшкодування матеріальної шкоди не повинен призводити до збагачення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи із обставин справи та засад розумності, задоволення судом вимоги про зобов`язання відповідача підключити природний газ до будинку позивача достатньо для відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відносно відшкодування матеріальної та моральної шкоди грунтуються на переоцінці доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги відносно виключення з комп`ютерів інформаційного центру відповідача необґрунтованої заборгованості в сумі 57 172 грн. не тягнуть скасування рішення суду першої інстанції у відмовній частині.

Із змісту резолютивної частини позовної заяви та навіть із змістів усіх подальших заяв ОСОБА_1 про уточнення, позивачем були заявлені вимоги про зобов`язанням вчинити дії з відновлення газопостачання, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до змісту частини першої ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених позивачем вимог.

ОСОБА_1 вимоги щодо виключення з комп`ютерів інформаційного центру відповідача необґрунтованої заборгованості в сумі 57 172 грн. не заявляв. Обгрунтування позову тією підставою, що у комп`ютері інформаційного центру відповідача міститься інформація про заборгованість ОСОБА_1 в сумі 57 172 грн. не є пред`явленням відповідної позовної вимоги, як помилково ототожнюється скаржником у апеляційній скарзі. Оскільки позивач не заявляв вимоги про зобов`язання відповідача виключити з комп`ютера інформаційного центру заборгованість, то спір правильно розглянутий судом першої інстанції в межах заявлених позивачем позовних вимог. Доводи апеляційної скарги з цього приводу виходять за межі заявлених позивачем позовних вимог. Відповідно до частини шостої ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. У суді першої інстанції вимога про виключення з комп`ютерів інформаційного центру відповідача необґрунтованої заборгованості в сумі 57 172 грн. не розглядалася, оскільки не заявлялася, а тому не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування у оскарженій частині відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють, що передбачає за положеннями ст.375 ЦПК України залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: