Справа №478/2084/19 пров. №2/478/11/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26 липня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 03 жовтня 2018 року був розірваний на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею.

За час проживання в шлюбі ними, за спільні грошові кошти, було придбане наступне майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 705100 грн.; автомобіль марки «KIA SPORTAGE» д/н НОМЕР_1 вартістю 302210 грн.; трактор марки МТЗ-82 д/н НОМЕР_2 , вартістю 88830 грн.; мопед марки «HONDA TAKT» д/н НОМЕР_3 вартістю 9960 грн.; кухонний гарнітур вартістю 15300 грн.; холодильник «LG» вартістю 10000 грн.; спальний гарнітур вартістю 50617 грн.; персональний комп`ютер вартістю 7000 грн.; дві дитячі спальні вартістю 30000 грн.; бетонозмішувач вартістю 4600 грн.; 10 вуликів, загальною вартістю 10000 грн.; рамки для вуликів, загальною вартістю 1040 грн.; медогонка вартістю 5500 грн.; 10 бджолопакетів загальною вартістю 12000 грн.; вощина вартістю 3300 грн., а всього на загальну суму 1 255 457 грн.

Після припинення сімейних відносин та спільного проживання ними не досягнуто угоди про добровільний поділ цього майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому посилаючись на вимоги ст.372 ЦК України, ст.ст.60, 70-71, 174 СК України щодо часток майна дружини та чоловіка, які у разі поділу є рівними, позивач просила, в порядку поділу майна подружжя: визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , вартістю 705100 грн.; виділення їй: дві дитячі спальні вартістю 30000 грн. та персональний комп`ютер вартістю 7000 грн. - на загальну суму 742100 грн.; залишити у власності відповідача ОСОБА_3 автомобіль марки «KIA SPORTAGE» д/н НОМЕР_1 вартістю 302210 грн., та мопед марки «HONDA TAKT» д/н НОМЕР_3 вартістю 9960 грн.; залишити у володінні відповідача: кухонний гарнітур вартістю 15300 грн.; холодильник «LG» вартістю 10000 грн.; спальний гарнітур вартістю 50617 грн.; бетонозмішувач вартістю 4600 грн.; 10 вуликів, загальною вартістю 10000 грн.; рамки для вуликів, загальною вартістю 1040 грн.; медогонку вартістю 5500 грн.; 10 бджолопакетів загальною вартістю 12000 грн.; вощину вартістю 3300 грн., - на загальну суму 513357 грн., з врахуванням знятого з обліку трактора МТЗ-82 д/н НОМЕР_2 вартістю 88830 грн. Стягнути з неї на користь відповідача різницю вартості часток у спільному майні, що складає 114371 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково пояснив, що не заперечує проти виділення в порядку поділу майна подружжя позивачу ОСОБА_1 наступне майно: автомобіль марки KIA SPORTAGE» д/н НОМЕР_1 , мопед марки «HONDA TAKT» д/н НОМЕР_3 , дві дитячі спальні, з вартістю яких він погоджується. Вважає, що житловий будинок за АДРЕСА_1 , не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, не підлягає поділу, оскільки придбаний, хоча під час шлюбу з позивачкою, але за його особисті кошти набуті ним до шлюбу, а саме за продаж у 2004 році автомобіля марки ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 , який був придбаний ним у 2003 році, та за грошові кошти надані йому його батьками, які були отриманні ними наперед в рахунок орендної плати за землю. Крім того, зазначив, що трактор марки МТЗ-82, через його постійні технічні несправності, зняв з реєстраційного обліку та здав на металобрухт. Посилаючись на відсутність у нього майна, а саме: персонального комп`ютера, бетонозмішувача, 10 вуликів, рамок для вуликів, медогонки, 10 бджолопакетів; вощини, а також на посилаючись на те, що позивачем вартість холодильника «LG», визначена на власний розсуд, просив відмовити в задоволенні позовних вимоги в частині розподілу зазначеного майна.

Представник відповідача ОСОБА_4 доводи ОСОБА_3 підтримав, при ухваленні рішення просив врахувати обставини зазначені відповідачем та частково задовольнити позовні вимоги позивача.

Вислухавши доводи сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 26 липня 2003 року сторони справи 26 липня 2003 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 19 (а.с.18 т.1).

Сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19,20 т.1).

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.21-22 т.1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 грудня 2019 року за №194113256 власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу будинку №19 від 13 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Рожко О.О. (а.с.29 т.1).

Згідно реєстраційних та облікових карток транспортного засобу, які містяться в матеріалах справи (а.с.36, 37, 38 т.1) ОСОБА_3 належать такі транспортні засоби:

- автомобіль марки КІА модель Sportage 2.0, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору, дата реєстрації 22 жовтня 2011 року;

- мопед HONDA TACT, 1995 року випуску, об`єм двигуна 49 см3, державний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 15 липня 2010 року;

- трактор колісний МТЗ-82, номер двигуна НОМЕР_7 , заводський номер НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 , державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 06 грудня 2013 року, дата зняття з обліку 24 квітня 2018 року.

Таким чином судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2 , автомобіль марки КІА модель Sportage 2.0, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , мопед HONDA TACT, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_3 та трактор колісний МТЗ-82, державний номер НОМЕР_2 були набуті в період зареєстрованого шлюбу між сторонами по справі.

Згідно висновку судово-оціночно-будівельної експертизи №20-1200, складеного 06 квітня 2021 року ринкова вартість житлового будинку загальною площею 98,20 кв.м, житловою площею 59,30 кв.м, з господарчими будівлями та спорудами, що розташоване по АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи, з урахуванням земельних компонентів, без урахування ПДВ, складає 346646 грн (а.с.227-243).

Відповідно до висновку експертного дослідження з оцінки транспортного засобу №246 від 25 червня 2019 року ринкова вартість автомобіля марки КІА модель Sportage 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_6 з урахуванням експлуатації, зносу та умов зберігання складає 302210 грн (а.с.53 т.1).

Згідно висновку експертного дослідження з оцінки транспортного засобу №245 від 25 червня 2019 року ринкова вартість мопеду HONDA TACT, реєстраційний номер НОМЕР_3 з урахуванням експлуатації, зносу та умов зберігання становить 9960 грн (а.с.55 т.1).

Відповідно до висновку експерта №21-430 від 12 серпня 2021 року середня ринкова вартість трактора колісного МТЗ-82, 1994 року виготовлення, складає 94640 грн (а.с. т.2).

Позивач наполягає, що вказане вище майно було набуто сторонами за спільні кошти та в інтересах їх сім`ї.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, провадження № 61-2446св18, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, провадження № 61-8518св18, від 29 січня 2020 року у справі № 463/5183/17-ц провадження № 61-19271св19, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18.

Отже, виходячи з вимог ст.60, ч.1 ст.61, ст.68, ч.1, ч.2 ст.69, ч.1 ст.70 СК України спірний житловий будинок, набутий подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності, тобто, він належить їм на праві спільної сумісної власності, яке не припинилося при розірванні шлюбу, тому їх частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, є рівними, іншого домовленістю між ними не визначено, а шлюбного контракту вони не укладали.

Разом із тим доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що спірний будинок придбано не за кошти подружжя, а виключно за власні кошти та кошти його батька, не заслуговують на увагу, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є друзями відповідача, щодо придбання житлового будинку за кошти відповідача та його батьків, отриманні ними за оренду належних їм земельних ділянок, оскільки жодного письмового доказу на підтвердження даного факту суду не надано.

Крім того, будь-яких правочинів, зокрема договору дарування коштів відповідачу його родичами, що в розумінні вимог ст.57 СК України могло б свідчити про те, що ці кошти є особистим майном самого відповідача, укладено не було.

Зазначене кореспондується з Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року по справі №695/2112/16-ц.

За таких обставин вимоги позивача ОСОБА_1 щодо присудження (виділення) їй спірного житлового будинку, належного подружжю на праві спільної сумісної власності, з відповідною грошовою та матеріальною компенсацією співвласнику ОСОБА_3 її частки у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно, за відсутності згоди відповідача на таку компенсацію, є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки присудження такої компенсації можливе тільки в разі наявності умов, передбачених ч.4 та ч.5 ст.71 СК України.

Таким чином, спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , підлягає розділу між сторонами відповідно до рівності часток кожного з них у співвідношенні 1/2 : 1/2.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 жодних дій, які спрямовані на отримання грошової компенсації за транспортні засоби, а саме автомобіль марки КІА модель Sportage 2.0, 2011 року випуску та мопед HONDA TACT, 1995 року випуску, не здійснили, суд керуючись ст. 71 СК України та ст. 365 ЦК України визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Суд наголошує на тому, що згаданий варіант розподілу спільного майна подружжя в остаточному підсумку цілком відповідатиме законодавчо закріпленому Законом способу та порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з урахуванням рівності розміру часток дружини та чоловіка у спільному майні.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде установлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 3 жовтня 2018 року у цивільній справі № 127/7029/18-ц, провадження № 61-9018сво18, відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17.

Враховуючи наведені вище обставини справи та норми сімейного законодавства, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація 1/2 частини вартості транспортного засобу трактору колісного МТЗ-82, номер двигуна НОМЕР_7 , заводський номер НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 47320 грн.

Крім зазначеного вище майна, спільним для сторін є і майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : а саме,

- дві дитячі спальні, загальною вартістю 30 000 гривень,

- кухонний гарнітур, вартістю 15300 гривень (а.с. 44 т.1),

- спальний гарнітур, вартістю 50617 гривень (а.с.40 т.1).

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що товарні чеки про вартість, якими визначена вартість меблів не може бути належним та допустимим доказом, є необґрунтованими, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вартості спірного майна відповідачем не надано.

Виходячи із оцінки цього майна, місця знаходження і волі сторін, слід виділити позивачу - дві дитячі спальні, загальною вартістю 30000 грн та кухонний гарнітур, вартістю 15300 грн; а відповідачу - спальний гарнітур, вартістю 50617 грн.

Щодо поділу іншого майна, а саме персонального комп`ютера, вартістю 7000 грн, бетонозмішувача вартістю 4600 грн; 10 вуликів, загальною вартістю 10000 грн; рамки для вуликів, загальною вартістю 1040 грн; медогонки, вартістю 5500 грн; 10 бджолопакетів, загальною вартістю 12000 грн; вощини, вартістю 3300 грн, то позивачем не надано суду належних доказів його наявності у відповідача, тоді як ним такі обставини заперечуються, на день розгляду справи судом сторони не погодили його ідентифікуючі ознаки, а тому суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимоги в частині розподілу зазначеного майна.

Вартість холодильника «LG», включеного позивачем до розділу, визначена нею на власний розсуд, яка в ході судового розгляду сторонами узгоджена не була.

За таких обставин, коли сторонами не досягнуто згоди щодо визначення вартості пред`явленого до поділу майна і останніми не заявлено клопотань про призначення судом експертизи для встановлення дійсної його вартості на час розгляду справи, суд, за відсутності визначеної (погодженої) сторонами оцінки спірного майна, фактично позбавлений можливості провести його поділ відповідно до часток сторін, які є рівними, з присудженням сторонам того чи іншого майна з урахуванням його вартості.

При цьому, оскільки, при поділі спільного майна подружжя, у ОСОБА_3 залишається майно, вартість якого перевищує розмір частки кожного із подружжя у їх спільному майні, то відповідно до положень ст. 71 СК України необхідно присудити стягнення із нього на користь ОСОБА_1 5317 грн грошової компенсації вартості, що перевищує належну йому частку.

Щодо розподілу судових витрат.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із проведенням експертизи.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати складаються: 1) із сплаченого судового збору за подання позовної заяви, в розмірі 8189 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 2, 66 т.1); 2) із оплати витрат пов`язаних з проведенням судової оціночно-будівельної експертизи та автотоварознавчої експертизи по визначенню середньої ринкової вартості КТЗ, у загальному розмірі 10610 грн 70 коп., що підтверджується квитанціями (а.с.76 т.2).

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на суму 427345 грн, що становить 57,59% від ціни позову 742100 грн, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4716 грн 05 коп. (427345 грн х 100 : 742100 грн = 57,59%, 8189 грн х 57,59% = 4716 грн 05 коп.), та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 6110 грн 70 коп. (10610 грн 70 коп. х 57,59% = 6110 грн 70 коп.).

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно :

-1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-1/2 (одну другу) частину автомобіля марки КІА модель Sportage 2.0, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору;

-1/2 (одну другу) частину мопеду HONDA TACT, 1995 року випуску, об`єм двигуна 49 см3, державний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки у праві спільної сумісної власності за відчужений транспортний засіб трактор колісний МТЗ-82, 1994 року виготовлення, у розмірі 47320 (сорок сім тисяч триста двадцять) грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 речі побутового вжитку, а саме:

- дві дитячі спальні, загальною вартістю 30000 грн;

- кухонний гарнітур, вартістю 15300 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно :

-1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-1/2 (одну другу) частину автомобіля марки КІА модель Sportage 2.0, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору;

-1/2 (одну другу) частину мопеду HONDA TACT, 1995 року випуску, об`єм двигуна 49 см3, державний номер НОМЕР_3 .

Виділити у власність ОСОБА_3 речі побутового вжитку, а саме:

-спальний гарнітур, вартістю 50617 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5317 (п`ять тисяч триста сімнадцять) гривень компенсації різниці у вартості спільного майна.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4716 грн 05 коп., та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 6110 грн 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11.10.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко