ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7812/21 Справа № 208/7053/20 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.,

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - КП КМП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., ОСОБА_6 , про скасування реєстрації права власності та усунення перешкод користування, -

в с т а н о в и л а:

16 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - КП КМП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., ОСОБА_6 , про скасування реєстрації права власності та усунення перешкод користування.

17 травня 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення свого позову шляхом заборони ОСОБА_5 (особисто чи шляхом укладання відповідних договорів) здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи у багатофункціональному приміщенні (вбудованому приміщенні 08), розташованому в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04); та також шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії, а саме відчужувати, передавати в іпотеку, здійснювати інші дії, спрямовані на відчуження чи обтяження спірного майна, а саме багатофункціонального приміщення (вбудованого приміщенні 08), розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 04.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи у багатофункціональному приміщенні (вбудованому приміщенні АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04); шляхом заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, а саме відчужувати, передавати в іпотеку, здійснювати інші дії, спрямовані на відчуження чи обтяження спірного майна, а саме багатофункціонального приміщення (вбудованого приміщенні №08), розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 04.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати повністю, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява не вмотивована, не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду. Позовна заява не містить жодних вимог до неї. Позивач не має жодних прав на спірне приміщення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, вважає за необхідне до набрання рішенням суду по даній справі законної сили застосувати заходи забезпечення позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що у жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - КП КМП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., ОСОБА_6 , про скасування реєстрації права власності та усунення перешкод користування. Просила визнати недійсним договір дарування від 18 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , багатофункціонального приміщення (вбудованого приміщення №08), розташованого в АДРЕСА_1 , та припинити право власності на нього ОСОБА_3 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав за ОСОБА_3 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав за ОСОБА_8 ; виселити ОСОБА_3 з спірного приміщення.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_3 незаконно вчинила та продовжує вчиняти дії, які унеможливлюють доступ мешканців до приміщення, яке є спільною сумісною власністю володільців будинку АДРЕСА_3 і наразі незаконно володіє та здійснює в цьому приміщення будівельно-монтажні роботи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Ухваливши судове рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, не здійснив оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати позивач, що звернувся з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Крім того, позивач не надала докази на обґрунтування необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на те, що спірне приміщення є приміщенням загального користування усіх мешканців багатоквартирного будинку, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, ОСОБА_2 не була уповноважена іншими мешканцями будинку на звернення до суду з позовом для захисту їх прав.

За таких обставин ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року про забезпечення позову скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.