РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/209/21
Провадження № 2-о/327/22/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2021 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Беспалько Л.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Розівська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) (далі Розівська державна нотаріальна контора), -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 02 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новодворівка Пологівського (раніше - Розівського) району Запорізької області померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,600 гектара (далі - га), яка розташована на території Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі - Новомлинівська сільрада) та призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №050628, виданого 23 грудня 2003 року Новомлинівською сільрадою та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №156. Її мати ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 , але через похилий вік та погіршення стану здоров`я з 2018 року і до дня смерті проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_1 має право на успадкування майна, що належить померлій, є спадкоємицею першої черги за законом, спір про спадщину відсутній, оскільки інших спадкоємців за заповітом та за законом не має, однак заявник не може реалізувати таке право та оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність документу, який би підтверджував постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які були нею викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохала задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить особиста розписка про отримання судової повістки (а.с.29). Разом з тим, завідувач Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. проти вимог заявника ОСОБА_1 не заперечувала, у поданій до суду письмовій заяві прохала розглянути справу без участі представника заінтересованої особи (а.с.30).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новомлинівка Розівського району Запорізької області. Матір`ю заявниці є ОСОБА_4 (а.с.7-12).

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень заявника та з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новодворівка Розівського району Запорізької області, у віці 89 років померла мати заявниці ОСОБА_4 , про що 13 листопада 2020 року складено відповідний актовий запис за №503. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді, зокрема, земельної ділянки площею 1,600 га, яка розташована на території Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №050628, виданого 23 грудня 2003 року Новомлинівською сільрадою та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №156 (а.с.6).

В судовому засіданні з пояснень заявника ОСОБА_1 встановлено, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ мати ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала за іншою адресою - по АДРЕСА_1 , але через похилий вік та погіршення стану здоров`я з 2018 року і до дня смерті ОСОБА_4 проживала без реєстрації разом із заявницею, оскільки потребувала стороннього догляду. Вказане також підтверджується підтверджується довідкою виконавчого комітету кому Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області №110 від 09 липня 2021 року №110 та довідкою Комунального некомерційного підприємства «Розівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області від 09 липня 2021 року (а.с.15,16).

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили, що померла ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , дійсно постійно проживала з останньою по АДРЕСА_2 на протязі останніх декількох років до часу смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_4 хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Інші особи разом із заявницею ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 на день смерті останньої не проживали.

Відповідно до чч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За правилами ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, стст.1268-1270 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, заявник ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як її рідна донька. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та листа завідувача нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 нотаріальною конторою не заводилась, за життя померлою заповіт не складався, із заявами про прийняття спадщини за законом або заповітом до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с.13,30,31,32).

Положеннями частини 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 після спливу шестимісячного терміну та 16 липня 2021 року отримала роз`яснення з питання оформлення спадщини, в якому їй державним нотаріусом роз`яснено про необхідність звернутися із заявою до суду у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14).

Суд, приймаючи до уваги досліджені у справі докази, які дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 постійно проживала у належному їй будинку разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, вважає заявника таким, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому у ОСОБА_1 не має підстав для звернення до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, яка застосовується до правовідносин щодо осіб, які спадщину не прийняли.

Крім того, судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати встановленим факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новодворівка Пологівського (раніше - Розівського) району Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_2 .

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.М. Кущ