Справа № 740/3930/15-ц
Провадження № 4-с/740/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

з участю: скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника адвоката Івашка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця щодо зняття арешту з банківських рахунків для зарахування заробітної плати та пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо зняття арешту з банківських рахунків для зарахування заробітної плати та пенсії та зобав*язати приватного виконавця скасувати арешт з банківських рахунків для зарахування заробітної плати та пенсії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що у провадженні приватного виконавця Приходька Ю.М. перебуває виконавче провадження ВП №63822527на підставі виконавчого листа по справі № 740/3930/15, який було видано Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 26.08.2020.

04.12.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме: накладено арешт на його грошові кошти, що містяться на його рахунках, в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця витрат виконавчого провадження 107 145,55 грн.

З моменту винесення постанови про арешт коштів він не може використовувати банківські рахунки та не отримує заробітну плату та пенсію.

21 липня 2021 року він направив приватному виконавцю лист та повідомив, що рахунки, на які накладено арешт, передбачені для виплати заробітної плати та пенсії, тобто є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а тому просив зняти арешт з цих банківських рахунків.

Приватний виконавець не врахував його повідомлення та не зняв арешт.

Накладений на рахунки в банках АТ «Альфа-Банк» та АТ «Перший український міжнародний банк» арешт унеможливлює отримання ним заробітної плати та пенсії і позбавляє коштів на існуванні. Вважає, що рішення приватного виконавця є незаконним та порушує його права. Просить суд скасувати постанову від 04.12.2020 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на зарплатний та пенсійний рахунки боржника.

20 серпня 2021 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. надійшов відзив на скаргу, у якому він зазначає, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №63822527 з виконання виконавчого листа №740/3930/15, виданого 26.08.2020 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості 1/2 частини автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що становить 129386 грн 74 коп.

04.12.2020 під час відкриття виконавчого провадження ним винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику в межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, яка була направлена на виконання до банківських установ та сторонам виконавчого провадження. У зв`язку з прийняттям банком постанови про арешт коштів боржника, рахунок на який накладено арешт, не відноситься до рахунку із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

30.07.2021 до нього надійшла заява боржника від 29.07.2021 про зняття арешту з рахунків в АТ «Альфа-Банк» та в АТ «ПУМБ» з довідками банків, які належним чином не завірені. Згідно довідки, наданої боржником з АТ «Альфа-Банк», вбачається, що він використовується для зарахування у тому числі заробітної плати, а значить, на цей рахунок можуть бути зараховані також і інші кошти, протилежного виконавцю не надано. Банк не повідомляв виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком Банку.

Рахунки в АТ «ПУМБ» було відкрито боржником після відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт коштів боржника.У задоволенні скарги просить відмовити.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Івашко В.В. у судовому засіданні підтримали скаргу із зазначених у ній підстав. .

Приватний виконавець Приходько Ю.М. у судове засідання не з`явився, заявивши у відзиві клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Гринь Л.В. надійшла заява про розгляд скарги за їхньої відсутності та про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича перебуває на виконанні виконавче провадження №63822527, відкрите на підставі виконавчого листа по справі № 740/3930/15, який було видано Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 26.08.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 129386, 74 грн.

04 грудня 2020 року приватним виконавцем Приходьком Ю.М. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

На підставі вказаної постанови було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 107 145,55 грн, у тому числі і на рахунки боржника ОСОБА_1 , відкриті в АТ «Альфа-Банк» та АТ «Перший український міжнародний банк», на які останньому перераховується заробітна плата ТОВ «Техноторг-Дон», де він працює, та зараховується пенсія.

З довідки, виданої ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банк», вбачається, що у Банку відкрито рахунок для зарахування, у тому числі заробітної плати від ТОВ ТОВ «Техноторг-Дон». АТ «Альфа-Банк» отримано постанову про арешт коштів від 04.12.2020 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , та зупинено всі видаткові операції по рахункам (а.с.10).

З довідки, виданої ОСОБА_1 АТ «Перший український міжнародний банк», вбачається, що в АТ «Перший український міжнародний банк» відкриті рахунки: 26.05.2021 (договір соціальних виплат), та 01.07.2021 (зарплатний проект). (а.с.11).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтями 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 7 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження». Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вказує, що на відкриті у банках рахунки він отримує пенсію та заробітну плату, а тому вони відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Частиною третьою ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Пунктом 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), передбачено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, Банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20) та від 24 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20), постанові Верховного Суду КЦС у справі № 711/841/14-ц від 02.08.2021.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця від 04.12.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 107 145,55 грн.

Наявні у матеріалах справи довідки: від 15 березня 2021 року, видана АТ «Альфа-Банк» та від 26.07.2021, видана АТ «ПУМБ», не свідчать про віднесення зазначених рахунків до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Крім того, не містять підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України, а також зазначено, що на вказані картки може бути зарахована, у тому числі, заробітна плата.

Так, судом встановлено лише фактичні обставини щодо наявності рахунку та зарахування на нього пенсійних та інших коштів, однак, матеріали справи не містять інших доказів, які б свідчили про спеціальне призначення рахунку, що визначений, як такий, нормами чинного законодавства.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що надані довідки з АТ «Альфа-Банк» та АТ «ПУМБ» не містять підтвердження того, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України, на момент звернення ОСОБА_1 зі скаргою на рішення та дії державного виконавця інформації від Банку щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я боржника до приватного виконавця не надходило, отже приватний виконавець на момент звернення скаржника до суду не мав передбачених законом підстав для зняття арешту з рахунків, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.3, 81, 260- 261, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо зняття арешту з банківських рахунків для зарахування заробітної плати та пенсії та зобав*язання приватного виконавця скасувати арешт з банківських рахунків, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2021 року.

Головуюча суддя Т. Ковальова