Справа № 367/7409/21
Провадження №2-з/367/512/2021
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» адвоката Діброви А.І. про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», Приватного підприємства «БІЛДІГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Легіон 2015» про відшкодування в порядку регресу завданих збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», Приватного підприємства «БІЛДІГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Легіон 2015» про відшкодування в порядку регресу завданих збитків.

Позивач просить: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», Приватного підприємства «БІЛДІГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» 3000 (три тисячі) гривень.

Разом із позовною заявою представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» адвокат Діброва А.І. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить: заборонити: ОСОБА_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», перешкоджати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» в користуванні нежитловою будівлею ТП-913 (трансформаторна підстанція) за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 1-Е (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080), та нежитловою будівлею РП-13 (розподільчий пристрій) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080). Зобов`язати: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БІЛДІГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», надати вільний і безперешкодний доступ ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВЩАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» до нежитлової будівлі ТП-913 (трансформаторна підстанція) за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 1- Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080), та нежитлової будівлі РП-13 (розподільчий пристрій) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-080).

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, представник позивача вказує, що Позивач ТОВ «ФРЕШ ЛТД» є власником нежитлової будівлі ТП-913 (трансформаторна підстанція) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080), та нежитлової будівлі РП-13 (розподільчий пристрій) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080).

Постачання електричної енергії будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється через вказані вище нежитлові будівлі ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій).

23 вересня 2021 року ТОВ «ФРЕШ ЛТД» отримало заяву ТОВ «Легіон 2015» від 23 вересня 2021 року № 305 з вимогою негайно відновити постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , що використовуються ТОВ «Легіон 2015» під розміщення магазину «ПЧЕЛКА МАРКЕТ», оскільки з 20 вересня 2021 року постачання електричної енергії припинилося.

27 вересня 2021 року ТОВ «ФРЕШ ЛТД» отримало вимогу від ТОВ «Легіон 2015» про компенсацію 3 000 гривень збитків, спричинених відключенням електричної енергії у вказаному магазині «ПЧЕЛКА МАРКЕТ» протягом 20-27 вересня 2021 року та псуванням продуктів харчування (товарів), що зберігалися в холодильниках магазину.

Оскільки відключення електропостачання до торгівельних приміщень магазину «ПЧЕЛКА МАРКЕТ» відбулося саме в нежитлових будівлях ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій), то ТОВ «ФРЕШ ЛТД» як власник цих нежитлових приміщень, змушене було відшкодувати збитки завдані ТОВ «ФРЕШ ЛТД».

Між тим, відключення електричної енергії в торгівельних приміщеннях магазину «ПЧЕЛКА МАРКЕТ» сталося через протиправні дії відповідачів у справі.

Зокрема, 22 вересня 2021 року ТОВ «ФРЕШ ЛТД» стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 за допомогою групи фізичних осіб зламали замки в нежитлових будівлях ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій), проникли до цих об`єктів електричної інфраструктури та пошкодили обладнання, що в них знаходиться.

Того ж дня, адвокат ТОВ «ФРЕШ ЛТД» прибув до вказаних нежитлових будівель ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій) і з`ясував, що відповідач ОСОБА_1 , діючи як самостійна фізична особа, та діючи в інтересах ПП «Б.Г.М.» і ТОВ «Євразіябуд Трейд», за допомогою групи невстановлених фізичних осіб, змінили замки в нежитлових будівлях ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій), пошкодили обладнання та відмовилися допускати представників власника ТОВ «ФРЕШ ЛТД» до них.

Про обмеження прав власника та протиправну поведінку ОСОБА_1 невідкладно було повідомлено правоохоронні органи, складено відповідні пояснення та складено протоколи прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень.

Оскільки ТОВ «ФРЕШ ЛТД» не є винною особою у завданні збитків ТОВ «Легіон 2015» через відключення електричної енергії до торгівельних приміщень цього товариства, і безпідставно відшкодувало збитки цій юридичній особі, які завдані внаслідок протиправних дій відповідачів у справі, то ТОВ «ФРЕШ ЛТД» було змушене звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідачів збитків в порядку регресу. Відповідна позовна заява подана до суду разом із заявою про забезпечення позову та до позовної заяви додано усі необхідні докази, що підтверджують описані в заяві обставини.

Представник позивача вказує, що на час звернення до суду з позовом відповідачі продовжують блокувати позивачеві доступ до його власності - нежитлових будівель ТП-913 (трансформаторна підстанція) та РП-13 (розподільчий пристрій) і постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , у яких розміщено магазин «ПЧЕЛКА МАРКЕТ», через протиправні дії відповідачів не відновлено.

Таким чином, на переконання представника позивача, з огляду на вказані вище обставини, необхідність вжиття саме таких заходів забезпечення позову повністю відповідатиме визначеним Верховним Судом та ЦПК України критеріям, зокрема:

-Наявністю реального судового спору між позивачем та відповідачами;

-Існування очевидного зв`язку між запропонованими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, так як невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний судовий захист та призведе до додаткового порушення прав та інтересів позивача і третіх осіб протягом розгляду справи в суді (частина друга статті 149 ЦПК України), оскільки якщо постачання електричної енергії до приміщень магазину «ПЧЕЛКА МАРКЕТ» не буде відновлено протягом усього часу розгляду справи, то на позивача буде покладено додаткову відповідальність по відшкодуванню збитків, пов`язаних з псуванням продуктів харчування (товару), як на власника, бездіяльність якого призвела до збитків ТОВ «Легіон 2015».

Згідно п. 2.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП 14 березня 2018 року № 312 за стан мереж малої системи розподілу, основного споживача відповідає саме власник цих мереж, та несе повну відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електроустановок (п. 10.2.13. Правил).

Представник позивача стверджує, що вжиття таких заходів забезпечення позову дозволить збалансувати інтереси сторін, інших учасників судового процесу, а також осіб, які не є учасниками судового процесу, адже припинення постачання електричної енергії споживачу/споживачам, що належним чином виконує/виконують свої зобов`язання перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником не допускається згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП 14 березня 2018 року № 312.

Також, представник позивача зазначає, що оскільки запропоновані заходи забезпечення позову в даному випадку не призведуть до істотного порушення законних прав та інтересів відповідачів, відсутні підстави для застосування судом зустрічного забезпечення у зв`язку із вжиттям запропонованих заходів забезпечення позову.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом другим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Такі заходи забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, тобто, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Як видно із матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви, предметом даного позову є стягнення в порядку регресу завданих збитків у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Натомість, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачам перешкоджати позивачу в користуванні нежитловою будівлеюТП-913 (трансформаторна підстанція) та нежитловою будівлею РП-13 (розподільчий пристрій), зобов`язати відповідачів надати вільний і безперешкодний доступ до вказаних нежитлових будівель, які належать позивачу на праві приватної власності.

Можливе рішення суду у цій справі у разі задоволення позову - рішення про стягнення завданих збитків.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

При цьому, наявність самого по собі позову про стягнення завданих збитків не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом усунення перешкод у користуванні власністю.

Отже, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не є співмірним із заявленими позовними вимогами і виходить за межі позовних вимог.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим предметом спору даної цивільної справи є стягнення завданих збитків.

Заявником не було вказано обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення.

Зважаючи на наведені законодавчі положення, правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що доводи позивача є такими, що не підтверджують необхідності вжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» адвокату Діброві А.І. у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразіябуд Трейд», Приватного підприємства «БІЛДІГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Легіон 2015» про відшкодування в порядку регресу завданих збитків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук