Ухвала

Іменем України

07 жовтня 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Встановив:

06 жовтня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . 17 липня 2021 року приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Береза Дарія Василівна повідомила ОСОБА_1 про те, що частина майна, яке належало ОСОБА_2 , останній заповів заявнику. 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримав дублікат заповіту, з якого вбачається, що ОСОБА_2 заповів заявнику дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0206 та :00:001:0113. Зазначені земельні ділянки перебувають на території Озерянської сільської ради Полтавської області. ОСОБА_1 зазначає, що бажає прийняти спадщину, однак у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини не має змоги скористатись таким правом у нотаріальному порядку. Оскільки нотаріус повідомив, що має намір видати свідоцтва про право на спадщину іншим особам, то ОСОБА_1 з метою забезпечення його права на спадкове майно, прохає суд забезпечити позов шляхом заборони нотаріусу видавати свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки будь-яким особам до вирішення питання про надання ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Судом встановлено, що 29 травня 2015 року ОСОБА_2 заповів земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0206 та :00:001:0113 ОСОБА_1 .

Про наявність заповіту ОСОБА_1 повідомила приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Береза Дарія Василівна. Визначений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено.

Крім цього приватним нотаріусом зазначено, що якщо нею не будуть отримані документи, що підтверджують звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то нею будуть видані свідоцтва про прийняття спадщини за законом.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак при цьому, за час вирішення такого питання, може бути видано свідоцтво про право на спадщину іншим особам і відчужено спадкове майно, то невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або ж унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист порушених прав позивача та створити небезпеку заподіяння шкоди його правам та законним інтересам.

Щодо прав та інтересів осіб, які мають право на спадщину за законом, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.2 ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Поскільки цивільний процесуальний закон передбачає можливість обмеження особи у здійсненні права власності при вжитті заходів забезпечення цивільного позову зокрема шляхом накладення арешту на спірне майно, то такі дії суду відповідають приписам Конституції України і діючому законодавству.

В даному випадку суд вирішує лише процедурне питання про забезпечення позовних вимог, не позбавляючи права власності на майно.

Таке втручання суду відповідає ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якого кожен має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дана норма дозволяє втручатися у здійснення особою права власності і обмежувати його згідно закону, в тому числі для захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

Суд вважає, що в цій справі має бути застований принцип процесуальної економії застосування судом того чи іншого способу захисту, який має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Суд вважає, що якщо судом буде прийнято рішення про надання ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та в подальшому останній скористається своїм правом на прийняття спадщини, про яке зараз заявляє, то відмова в забезпеченні позову може порушити його право на майно, та як наслідок призведе до потворного звернення його до суду з оспоренням документів, які можуть бути видані за час розгляду справи в суді ( свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки).

При цьому необхідно також зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 149-153, 157, 158, 353 ЦПК України, суд,

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Березі Дарії Василівні видавати свідоцтва про право на спадщину, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0206 та :00:001:0113.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову - направити негайно приватному нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Березі Дарії Василівні для виконання та ОСОБА_1 для відому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя