ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/2610/19 Головуючий в І інстанції Берлімова Ю.Г.
Номер провадження: №22-ц/819/1676/21 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Давиденко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Берлімової Ю.Г. від 31 травня 2021 року за заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» про винесення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі про визнання протиправним та скасування рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області №637 від 04 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року АТ «Українська залізниця» в особів особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулось з позовом до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі про визнання протиправним та скасування рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області №637 від 04 травня 2018 року.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Стрілківської сільської ради № 637 від 04 травня 2018 року.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 26595487 від 08 червня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:001:0373 площею 0,1925 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто в рівних частках з Генічеської міської ради Херсонської області та ОСОБА_1 на користь АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3842, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

06 травня 2021 року АТ «Українська залізниця» звернулось до суду з заявою, в якій просило ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних з проведенням судової земельно-технічної експертизи в розмірі 60 288,00 грн.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2021 року в ухваленні додаткового рішення у цивільній справі за позовом АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі про визнання протиправним та скасування рішення Стрілківської сільської ради № 637 від 04 травня 2018 року відмовлено.

АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про стягнення судових витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в ухвалені додаткового рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення поза межами визначених цивільно-процесуальним законодавством строків, у зв`язку із чим відсутні підстави для її задоволення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

- стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

- суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

- судом не вирішено питання про судові витрати;

- суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України визначено порядок ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2020 року, після проведення у справі судової земельно-технічної експертизи, керуючись рекомендаціями Ради Суддів України, викладених у листі №9рс-186/20 від 16.03.2020 року, представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи шляхом надіслання сканкопій її матеріалів на електрону адресу позивача (а.с.114).

Листом від 02.10.2020 року суд повідомив позивачу, що за відсутності трудових і матеріально-технічних ресурсів справа не переводилась в електрону форму та наявна лише в паперовому вигляді, а тому ознайомлення з нею можливо у місцевому суді (а.с.117).

06.04.2021 у даній справі Генічеським районним судом Херсонської області ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

06.05.2021 року представник позивача надіслала на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з проведенням земельно-технічної експертизи, призначеної та проведеної на підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2019 року, долучивши до заяви копію платіжного доручення №26988978 від 14 квітня 2020 року на суму 60 288,00 грн. (а.с.189).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що оскільки питання розподілу витрат, пов`язаних із проведенням земельно-технічної експертизи при ухваленні рішення вирішено не було, просила ухвалити додаткове рішення, додатково посилаючись на те, що докази сплати позивачем вартості експертизи повинні були надійти на адресу суду разом із висновком експерта та знаходитися в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що суд визначив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку ч.4 ст.270 ЦПК України з викликом сторін.

При цьому, відповідно до ч.4 статті 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення у справі додаткового рішення у разі неприбуття у судове засідання викликаних судом осіб можливий лише за умови, що ці особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання встановлений ст.ст.128, 130 ЦПК України, відповідно до яких судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення АТ «Українська залізниця» про дату та час судового засідання у справі щодо вирішення питання ухвалення додаткового рішення, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без належного повідомлення сторін є порушенням норм процесуального права.

З пояснень представника АТ «Українська залізниця» в суді апеляційної інстанції вбачається, що неповідомлення їх про розгляд справи перешкодило їм в реалізації процесуальних прав на ознайомлення з матеріалами справи в рамках порушеного клопотання, надання пояснень щодо строків звернення та в разі їх пропуску порушення перед судом питання про поновлення строків з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що порушення судом вимог процесуального закону щодо розгляду заяви без належного повідомлення сторін призвело до порушення прав позивача на вирішення питання щодо поновлення строків на звернення із заявою про розподіл судових витрат у справі, подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Отже, зважаючи на наведене, судове рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення внаслідок пропуску процесуального строку не ґрунтується на положеннях ч.8 ст.141 та ст.126 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2021 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367,374,379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту постанови 12.10.2021 року

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: О.А. Кузнєцова

Н.В. Орловська