РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 21.10.2016 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, хоча працює та має таку можливість. Просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, та судові витрати.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 13.01.2021 позовну заяву призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21.10.2016 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2850, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2016 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_3 , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25.04.2017 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1623 від 25.04.2017 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_3 , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 03.07.2018 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2998 від 03.07.2018 (а.с. 11).

Діти сторін знаходяться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею проживають, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітніх дітей, зокрема, стосовно першочергових витрат на них.

З позовної заяви випливає, що відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей, між тим у судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, тому має можливість надавати допомогу позивачеві на утримання дітей. Проте, зазначений обов`язок відповідачем не виконується.

За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дітей суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше.

Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як свідчить зміст позовної заяви, відповідач є працездатною особою. Дані про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, наявність проблем зі здоров`ям тощо матеріали цієї справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі положень діючого законодавства України, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів, що відповідає 1/3 частці від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - що відповідає заявленим позовним вимогам.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягування аліментів необхідно присудити із дня подання позивачем до суду позовної заяви, тобто з 31.08.2020.

Вирішуючи позовну вимогу позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років, зазначає наступне.

Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Двоє дітей знаходяться на утриманні позивача, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами.

Частинами першою-другою статті 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, а саме можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з частинами другою, шостою статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що малолітня дитина сторін, яка не досягла трирічного віку, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з позивачем, та між сторонами немає домовленості відносно утримання дружини, яка не працює, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Як встановлено у судовому засіданні відповідач працює і має стабільний дохід, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дружини. Відповідач у судовому засіданні ці обставини не оспорював.

Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дружини суд враховує таке.

За змістом частин першої-третьої статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Відповідно до частини першої статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно зі статтею 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує, що відповідач працює, має стабільний дохід. При цьому, діти перебувають на утриманні позивача. Також відповідачем не надано доказів щодо знаходження на його утриманні будь-яких непрацездатних осіб, а також даних про те, що за станом здоров`я він потребує додаткових витрат.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від його доходів щомісячно.

Згідно з частиною першою статті 82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.

Таким чином, аліменти мають бути присуджені судом з дня звернення позивача до суду із даним позовом і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 908,00 грн.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд виходить з такого.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката, який представляв інтереси позивача у справі - адвокат Єрмак О.В. і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги договором про надання правової допомоги від 26.08.2020, актом наданих послуг по наданню правової допомоги, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.08.2020 на суму 6000 грн., копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з актом наданих послуг по наданню правової допомоги адвокатом було витрачено 1,5 годин, а саме: консультативні послуги - 1,5 год. - 1000 грн, збирання доказів, аналіз документів для складання позовної заяви - 1 год. -500 грн., складання позовної заяви та подача її до суду - 3,5 год. - 3000 грн., відстеження стану розгляду справи -500 грн., складання клопотання про стягнення з відповідача судових витрат 1год.-750 грн., складання акту виконаних робіт по наданню правової допомоги 0,5 год.-250 грн., а всього 6000 грн.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подавався відзив на позов та не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також не зазначено про необґрунтованість чи неспівмірність вказаних витрат.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому вказана позивачем сума в розмірі 6 000,00 грн. підлягає зменшенню до 3 000 грн. та підлягає стягненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 серпня 2020 р. і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

У решті позову - відмовити

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя І.А. Усатова