Провадження №2/201/831/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020р. АТ КБ ПриватБанк звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача - Гребенюка О.С. (діє на підставі довіреності від 11.08.2020р.- а.с.№.72) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. №79).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.12.2020р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №113).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 24.07.2017р. ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 24.07.2017р., після підписання якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши анкету-заяву від 24.07.2017р., відповідач погодився з запропонованими йому Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20.08.2020р. становить 266 835,41 грн., з яких: 203 151,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 63 684,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Звертаючись з позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача частину суми заборгованості, а саме заборгованість по тілу кредиту у розмірі 203 151,03 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 3 047,27 грн.

В судові засідання 25.02.2021р., 21.04.2021р., 14.06.2021р. та 28.09.2021р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№115, 119, 127). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Гребенюка О.С., в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.№77). Крім того, 28.09.2021р. до суду надійшла заява представника позивача - Сидоренка О.О. (діє на підставі довіреності від 03.08.2021р. - а.с. № 135), в якій представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. №134).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 21.04.2021р., 14.06.2021р. та 28.09.2021р. тричі поспіль не з`явився. Про дату та час слухання справи на 28.09.2021р. був повідомлений належним чином, про в матеріалах справи міститься розписка (а.с. №130). Про дату та час розгляду справи на 21.04.2021р. та 14.06.2021р. відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою проживання підтвердженою відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 10.12.2020р. (а.с.№112), втім конверти з судовими повістками направлений відповідачу повернуто за зворотною адресою з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. №120, 128).

Крім того, 20.04.2021р. відповідач звертався до суду з заявою про відкладення розгляду справи з посиланням, що між ним та банком ведуться передумови щодо погашення заборгованості, яку він в повному обсязі зобов`язався погасити до 01.09.2021р. (а.с. №123), а 16.06.2021р. відповідачем під розписку було отримано копію позовної заяви з додатками для ознайомлення (а.с. №130), проте відзив до суду надано не було, як не було погашено заборгованість перед банком до 01.09.2021р.

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також після ознайомлення з матеріалами позовної заяви, не скористався правом на подання відзиву проти позову.

Відповідно до ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме відповідач заявою від 20.04.2021р. (а.с. № 123) фактично визнав позовні вимоги та обіцяв погасити суму заборгованості до 01.09.2021р.

Ухвалою суду від 28.09.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) представнику позивача відмовлено в задоволені клопотання про огляд офіційного веб-сайту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. №80) з огляду на те, що останнім не наведено достатнього обґрунтування необхідності огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк», оскільки матеріали справи містять Умови та Правила надання банківських послуг у письмовому вигляді.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.07.2017р. ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана заява №б/н від 24.07.2017р., згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З підписанням відповідної анкети-заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з запропонованими йому для ознайомлення Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. №12).

Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України ).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633 , 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 24.07.2017р. за простроченим тілом кредиту станом на 20.08.2020р. у розмірі 203 151 грн. 03коп.

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№8-9), який долучений до позовної заяви. Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. З розрахунку вбачається, що після укладення договору, ОСОБА_1 користувався наданими банком кредитними коштами, проте допустив прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту та з 01.06.2020р. заборгованість у розмірі 203 151 грн.03коп. винесено на прострочку.

Крім того, судом встановлено, що 19.06.2019р. відповідачем було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) (а.с. №13-14).

В кінці довідки відповідач підписом погодив наступне: Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором.

Підписана відповідачем довідка про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) містить наступні умови: тип кредиту відновлювана кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума ліміту для преміальних карт від 200 тис. грн.; строк договору, місяців 240 місяців; процентна ставка: у пільговий період 0,00001 % річних, поза межами пільгового періоду 37,2% річних для преміальних карт, процентна ставка, яка застосовується при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту 74,40% річних.

Отже, сторонами були досягнуто згоди з істотних умов кредитування карткового рахунку. Заперечень щодо підпису довідки (паспорту споживчого кредиту) відповідачем не надано.

Підписання відповідачем довідки про умови кредитування (паспорту споживчого кредиту) є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18.

Також, долучена до позову виписка з карткового рахунку відповідача також вказує, що відповідач активно користувався грошовими коштами (використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки за покупки через термінали, інші платежі), здійснював поповнення карткового рахунку для погашення заборгованості по тілу кредиту, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту та умов кредитування.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5.

Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем іншими належними доказами. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням кредитної картки та незаконну видачу кредитної карти на ім`я ОСОБА_1 третім особам.

Отже, доказом фактів: встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020р. у справі №456/3643/17 (провадження № 61-9882 св20).

Таким чином, згідно наданих суду документів вбачається, що після укладення договору, ОСОБА_1 користувався наданими банком кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості за наданим кредитом, проте допустив прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту, а тому заборгованість була винесена на прострочку, а отже, відповідач, повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав, чим порушив вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі 203 151 грн.03коп.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту, у якому він, посилаючись на ч.7 ст.85 ЦПК України, просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ ПриватБанк за посиланням https://privatbank.ua.terms.

Суд відхилив заявлене представником позивача клопотання, оскільки ним не наведено достатнього обґрунтування необхідності огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк», так як матеріали справи містять Умови та Правила надання банківських послуг у письмовому вигляді.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 24.07.2017р. по тілу кредиту станом на 20.08.2020р. у розмірі 203 151 грн.03коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 047 грн.27коп. (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18, від 20.10.2020р. у справі №456/3643/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 24.07.2017р. по тілу кредиту станом на 20.08.2020р. у розмірі 203 151 грн. 03коп. (двісті три тисячі сто п`ятдесят одну грн. 03 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 047 грн. 27коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.