Справа № 216/2071/21
провадження №2/216/1982/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді М. БУТЕНКО

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-міської районної у місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрально-міської районної у місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 25.04.2021 року, справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 16.07.2021 року підготовче судове засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , судові витрати покласти на позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Центрально-Міської районної в місті ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв та заперечень не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 09.10.1991 р., виданого Міським бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2021 р. по справі № 216/3814/20, яке набрало законної сили 19.02.2021 р. позивачу було визначено додатковий строк в 3 (три) місяці після набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після набрання законної сили вищезазначеним рішенням суду, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 до Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаліян Є.М. від 09.04.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 в зв`язку з виявленими недоліками, які неможливо усунути в позасудовому порядку.

Так, державний нотаріус Шабліян Є.М. в своїй постанові від 09.04.2021 р. зазначила, що в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно, існують розбіжності, а саме у вищезазначеному свідоцтві від 09.10.1991 р. зазначено, що померлій належить квартира АДРЕСА_1 , а згідно реєстрації БТІ, яка зазначена нижче у вищевказаному свідоцтві у власності померлої значиться 12/1000 частки житлового будинку під номером НОМЕР_2 , а квартира не зазначена.

В той же час відповідно до довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 186231 від 19.03.2021 р. зазначено, що відповідно до архівної справи, станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 58-41-41 на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.10.1991 р. районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно з рішенням виконкому районної Ради народних депутатів № 60 від 25.02.1975 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є сином померлої ОСОБА_3 і є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачений обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач даний обов`язок виконав в повному обсязі, звернувшись до нотаріуса, однак, вказана дія не дозволила йому захистити свої законні права та інтереси.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року визначається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги при визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.03.2021 р. по справі № 496/2630/17 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Отже, оскільки через вищезазначену помилку у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 09.10.1991 р. позивач не має можливості оформити право власності на спадщину в нотаріальному порядку, то він змушений звернутися до суду за визнанням права власності на спадщину в судовому порядку.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Керуючисьст.ст. 5-8, 10,11,12-19, 23, 89, 128, 197, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрально-міської районної у місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 34,4 кв. м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати по справі віднести на позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Центрально-Міська районна у місті Кривий Ріг рада, , місцезнаходження: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Свято - Миколаївська, буд. 27.

Головуючий суддя: Майя БУТЕНКО