Справа № 308/4061/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кинів О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Сковородько І.Ф.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Мухомедянової Є.А.,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету

Ужгородської міської ради - Шатрова В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 30 січня 2016 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося і 07 липня 2020 року шлюб між ними був розірваний на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. При вирішенні справи про розірвання шлюбу між нею та відповідачем не було вирішено питання про визначення місця проживання малолітньої дитини та визначення розміру аліментів на її утримання.

Зазначає, що донька проживає з нею окремо від батька за адресою прописки та фактичного постійного проживання в АДРЕСА_1 , вона офіційно працює та має стабільний дохід, нею створені всі матеріально-побутові умови для її зручного проживання, виховання і розвитку. Зважаючи на вік, донька потребує материнського піклування та має до неї більшу прихильність, перебуває з нею в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові та емоційної стабільності.

З огляду на викладене вважає доцільним просити суд про те, щоб донька ОСОБА_3 залишилася проживати із матір`ю, і надалі, а її батько при цьому зможе брати участь у спілкуванні, вихованні і утриманні дитини.

Крім того вказує, що зважаючи на індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, на мінливий і нерегулярний дохід відповідача, беручи до уваги його працездатність, наявність у власності відповідача двох транспортних засобів, з метою забезпечення дитини достатнім (не мінімальним) рівнем збереження здоров`я та розвитком, керуючись принципом забезпечення захисту інтересів малолітньої дитини, вважає, що доцільним буде присудження аліментів у розмірі 6 000,00 гривень щомісячно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі - Службу у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

17.06.2021 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказував, що позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю є необґрунтований жодними доказами, а тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Служба у справах дітей Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

13.07.2021 від первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з батьком відмовити.

27.09.2021 до суду від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 надійшла заява про залишення зустрічної позовної без розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо вимог в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю не заперечили. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, просили врахувати довідку про доходи відповідача. На теперішній час відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , яка є безробітною та перебуває на 31 тижні вагітності. Вважають, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 6000,00 грн. щомісячно є завищеним. Враховуючи одержані відповідачем доходи, а також перебування на його утриманні інших непрацездатних членів родини, вважає, що максимально можлива до стягнення сума аліментних зобов`язань на утримання малолітньої доньки не може бути вищою за 2000 грн., щомісячно.

З огляду на викладене просить суд врахувати дані заперечення та позовні вимоги в частині визначення розміру аліментних зобов`язань задовольнити частково.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Шатров В., в судовому засіданні просив при розгляді справи врахувати висновок органу опіки та піклування та потреби дитини.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 30 січня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2021 було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

В судовому засіданні також встановлено та не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що висновок має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 30.04.2021 року, органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її місця проживання.

Із вказаного висновку слідує, що згідно Акту обстеження від 14.04.2021 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання в двокімнатній квартирі добрі, є всі комунальні зручності (центральне водопостачання, газопостачання та електропостачання), кімнати вмебльовано необхідними меблями, наявна сучасна побутова техніка. Для проживання та виховання дитини створено належні умови: є окреме спальне місце, ігрова зона. Дитина забезпечена одягом, взуттям, іграшками та продуктами харчування. Стосунки в сім`ї традиційні, доброзичливі. Мама любляче ставиться до доньки.

Громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матеріально забезпеченою. Працює на посаді інспектора у Департаменті патрульної поліції. Її дохід з січня 2020 року по грудень 2020 року становив 181 208 грн. 88 коп., що підтверджується довідкою про доходи 15.03.2021 року № 457

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує середню садову групу № 1 закладу дошкільної освіти № 26 загального розвитку Ужгородської міської ради Закарпатської області з 11.07.2019 року, що підтверджується довідкою 24.03.2021 року № 01/20-47.

В судовому засіданні відповідач, не заперечував щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

У Декларації прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів с. 3 Конвенції ООН про права дитини (конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ (798-12) від 27.02.1991 р. дата підписання Україною: 21 лютого 1990 року, набуття чинності для України: 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитин

З огляду на викладене, суд приймає до уваги, те що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось щодо визначення малолітньої доньки ОСОБА_3 разом з матір`ю, а також висновок органу опіки та піклування, та доходить висновку за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн. щомісячно.

При цьому відповідач визнає за можливе присудження аліментів на утримання дитини в сумі 2000 грн., у зв`язку з тим, що на теперішній час відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , яка є безробітною та перебуває на 31 тижні вагітності.

Згідно довідки про доходи виданої ТОВ «Автоберд» від 27.05.2021, ОСОБА_2 працює у ТОВ «Автоберд» на посаді директора. Його дохід за період з 12.2020 по 04.2021 склав 57 000,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Половина від вказаної суми є гарантованим розміром.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

З огляду на вищевказане заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому, оскільки позов пред`явлений 02.04.2021 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 24, 56, 105, 110, 112, 115, 160, 161, 180-184, 190, 199 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини - малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи із 02 квітня 2021 року і до досягнення нею повноліття.

В іншій частині вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак