РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/717/20

Провадження № 22-ц/4815/1209/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Городного М.А. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року, постановлену в складі судді Бердія М.А., у справі № 569/717/20,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року клопотання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про призначення у справі №569/717/20 судово-технічної експертизи документів задоволено.

Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу судово-технічну експертизу документів, а саме боргової розписки написаної ОСОБА_2 03 квітня 2007 року на вирішення якої поставити питання:

- чи відповідає дата складання розписки від 03 квітня 2007 року вказана в ній, істинній даті складеного документу?

- чи могла спірна розписка бути написана (створена), пізніше 03 квітня 2007 року? Якщо так, то приблизно в який час, період?

Проведення указаної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Зазначає, що факт складення розписки не потребує доказуванню, оскільки визнається сторонами.

Покликається на те, що визначені судом питання, є некоректними та такими, що не відповідають завданню судово-технічної експертизи документів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечує доводи останньої, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. ч. 1 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги про стягнення заборгованості невиконанням зобов`язань відповідача, що випливають із розписки від 03 квітня 2007 року.

Заперечуючи проти позову, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 посилається на те, що розписка є підроблена та виготовлена пізніше, перед зверненням до суду, просить призначити експертизу для встановлення цих обставин. Вбачається, що на розгляді в Рівненському міському суді розглядається справа № 569/19885/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та справа № 569/8105/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики від 03 квітня 2007 року недійсним.

Призначаючи у справі технічну експертизу документів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що проведення експертизи є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, а також врахував, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки обставини, про встановлення яких заявлено ОСОБА_3 і які потребують висновку експерта, мають значення для справи, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і оскільки сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а отже, наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення судової експертизи.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Доводи скаржника про те, що питання є некоректними та такими, що не відповідають завданню судово-технічної експертизи документів не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, до завдань технічної експертизи належить визначення відносної давності виконання документа або його фрагментів, а також послідовності нанесення штрихів, що перетинаються (пункт 3.2.4 розділу 1).

Доводи скаржника про те, що факт складення розписки не потребує доказуванню судом відхиляються. Відповідно до ч. 6 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені ст. 43 цього кодексу. Відтак, ОСОБА_3 не позбавлена права заявити клопотання про призначення експертизи з метою захисту своїх прав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи. При цьому, обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційним судом також не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Городного М.А. залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2021 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.