Справа №333/6934/21
Провадження №2-о/333/242/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Гешевої Ю.Л.,

представника заявника адвоката Швець-Хомутової О.О.,

представника заінтересованої особи адвоката Балкового Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису у відношенні ОСОБА_2 , яка обґрунтована наступним. З липня 2021 року заявниця почала спільне проживання з ОСОБА_2 в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_2 на підставі ревнощів психологічно тиснув на заявницю, принижував її, ображав, застосовував фізичне насильство: наносив удари по обличчю, живіт, по ногам, забирав телефон у заявниці та бив ним по голові. Під дулом пістолета примушував пити алкогольні напої, у випадку відмови погрожував вбити заявницю. Він постійно контролював заявницю, не давав можливості повноцінно спілкуватись з батьками та рідним братом. 16.08.2021 р. ОСОБА_2 вивіз заявницю без її згоди за місто, бив її, внаслідок чого на обличчі був синець, набряк та розбита губа. Після чого ОСОБА_2 утримував заявницю вдома, забрав її телефон, змінив на ньому блокування, тому заявниця не могла ним користуватись. Від імені заявниці спілкувався з її батьками, колегами та друзями в соціальних мережах. ОСОБА_2 цілодобово утримував заявницю під своїм наглядом, залякував розправою, розміщенням фото інтимного характеру в мережі Інтернет. ОСОБА_2 телефонував та писав повідомлення керівнику заявниці та її колезі, погрожував їм. 04.09.2021 року заявниця втекла до своїх батьків. ОСОБА_2 скориставшись мобильним телефоном заявниці через мобільні додатки «Приват24», «Ощад24/7» незаконно заволодів грошовими коштами заявниці, перерахувавши їх своїй матері ОСОБА_3 . З цього приводу заявниця звернулась із заявою до поліції. З 04.09.2021 року до теперішнього часу ОСОБА_2 переслідує заявницю, телефонує їй, пише повідомлення через соціальні мережі їй та її родині. Він кидав у вікна квартири, де мешкає заявниця каміння, пошкодив вікно, розпилював у під`їзді сльозогінні речовини, перерізав дроти електропостачання та кабельного телебачення, розмальовує асфальт біля її під`їзду, стріляв в повітря біля будинку зі зброї, направляв в ночі світловий прожектор та використовує лазерний промінь зеленого кольору, гучно вмикає музику біля під`їзду, підпалюють біля будинку різні суміші та речі, погрожує підірвати під`їзд. ОСОБА_2 переслідує заявницю під час її прямування на роботу та назад, у зв`язку з чим заявницю постійно супроводжує її мати або брат. Заявниця зверталась до поліції, проте кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 не заведене.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, її інтереси представляла адвокат Швець-Хомутова О.О., яка заяву підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що у відношенні ОСОБА_2 поліцією виносився терміновий заборонний припис стосовно кривдника 09.09.2021 року на 10 діб. За ухвалою слідчого судді зобов`язано поліцію внести відомості до ЄРДР щодо незаконного заволодіння її грошовими коштами ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляв адвокат Балковой Р.Л., який проти заяви заперечував, оскільки його довіритель не вчиняв щодо заявниці ніяких протиправних дій. Вказані у заяві відомості не обґрунтовані. ОСОБА_2 дійсно спільно проживав деякий час з ОСОБА_1 , проте зараз вони розійшлися.

Заслухавши представників, дослідивши письмові матеріали суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2021 року, проживали разом за однією адресою, що визнається не оспорюється сторонами.

09.09.2021 року у відношенні ОСОБА_2 винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника щодо постраждалої особи ОСОБА_1 строком на 10 діб з 09.09.2021 р. по 19.09.2021 р.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з п.п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

На підтвердження, обставин, які викладені в заяві про продовження обмежувального припису заявницею було надано суду скріншоти мобільного телефону ОСОБА_1 .

З наданих доказів, вбачається, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які мають характер домашнього насильства (психологічного насильства). У повідомленнях, які ОСОБА_2 надсилає заявниці, з погрозами тілесних ушкоджень заявниці та її близьких, застосовує нецензурну та іншу неприйнятну лексику, кількість дзвінків на телефон заявниці протягом дня, ночі.

Наведені вище докази свідчать про серйозність сприйняття ОСОБА_1 фактів домашнього насильства; її переживання з приводу можливості їх повторень та бажання заявниці попередити зазначені дії ОСОБА_2 й захистити від них себе та своїх рідних.

Доказів, які б спростовували вказані обставини, заінтересованою особою не надано.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявницею скрін-шоти повідомлень з телефону, роздруківки з Viber, які суд вважає належними та допустимими доказами. Зміст конкретних фраз, лексики та характеру використання мовних засобів, які ОСОБА_2 застосовує у переписці з заявницею, дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди психічному здоров`ю, то є підстави заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори та у будь-якій спосіб спілкуватись або контактувати через інші засоби зв`язку з заявницею особисто і через третіх осіб та наближатися менш ніж на 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та місця її роботи.

В частині встановлення заборон щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заява задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

В даному випадку в розумінні приписів вищевказаного Закону постраждалою особою від домашнього насильства може вважатися ОСОБА_1 , оскільки вона спільно проживала однієї сім`єю з ОСОБА_2 . Інші особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 є родичами ОСОБА_1 , але вони не були членами родини ОСОБА_2 . Дія ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на них не розповсюджується. Крім того, вони особисто із заявою про видачу обмежувального припису не звертались.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 350-5, 350-6 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 дзвонити, вести листування, телефонні переговори, надсилати повідомлення через мережу Інтернет з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- заборонити ОСОБА_2 наближатися менш ніж на 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та місця її роботи Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 10.

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

В решті вимог заяву залишити без задоволення.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом пяти днів.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська