Справа № 452/3721/19 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/238/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні: в режимі відео конференції позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , в залі суду представниці відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Казана І.С. від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовлено за недоведеністю.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що суд при прийнятті рішення по справі, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Наведені обставини, що мають значення для справи, суд визнав не встановленими, а звідси наявні підстави для скасування такого рішення суду першої інстанції. Вказує на те, що в сільській раді її було повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_7 . Зазначає, що про її смерть довідалася в серпні 2019 року. Вказує, що строк для подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, нею пропущено з поважної причини, пов`язаної з далекою відстанню від місця її проживання до місця де проживала її сестра ОСОБА_8 , до місця де відкрилась спадщина, від місця де вона повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відсутність інформації про смерть сестри. Зазначає, що в судовому засіданні їй стало відомо, що спадкоємцем майна ОСОБА_9 за заповітом є її племінниця ОСОБА_10 , якій в 2019 році рішенням Самбірського міськрайонного суду визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що суд не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, не забезпечив розумного балансу між інтересами сторін. Також, вважає, що постановлене судом рішення не є ефективним з точки зору розв`язання проблеми у цій справі і водночас не є пропорційним щодо прав сторін. Вказує, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 за заповітом є також ОСОБА_10 , яка не була залучена до участі у розгляді справи. Звертає увагу, що оскільки у неї були перешкоди, що унеможливлювали своєчасно здійснити необхідні дії для прийняття спадщини, то суд повинен був її позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини внаслідок смерті сестри ОСОБА_9 .

В судове засідання окрім позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , які брали участь в режимі відео конференції та представниці відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та її представника на підтримання апеляційної скарги, представниці відповідачки в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, а також усних та письмових пояснень учасників справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 1270, ст. 1272, ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 4 серпня 2015 року Воютицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд встановив, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, через те, як вона зазначила у позовній заяві, що їй не було відомо про факт смерті сестри і наявність у неї нерухомого майна; про це вона дізналася від працівників сільської ради. Крім неї, іншими спадкоємцями по закону є ще дві сестри померлої - відповідачі по справі. Суд зазначив, що обставини, на які посилається позивач, такими не є; поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач у зверненні до місцевого суду та її представник-адвокат у суді не навели. Як достовірно встановлено у судовому засіданні позивач дізналась про смерть рідної сестри ОСОБА_9 через три дні після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та вона жодних дій після цього протягом піврічного терміну не вчиняла і таким чином протягом надалі чотирьох років. Суд визнав не поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, - оскільки про жодну із наведених не було чітко аргументовано стороною позивача та суду не доведено про піврічний період після смерті спадкодавця. Суд встановив, що лише після смерті четвертої із сестер ОСОБА_11 діти живих сестер, - сторін у цій цивільній справі, почали цікавитись спадковим майном і це породило між ними спірні питання про спадкування. Також, суд зазначив, що позивачем суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини і далі, не надано доказів того, що вона була позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права. Суд вважав, що доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачав підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважав, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Водночас поза увагою суду в даних правовідносинах не залишилось встановлене у судовому засіданні про п`яту сестру сторін ОСОБА_11 , котра також померла і, саме після смерті останньої почались суперечки між дітьми сторін у цій цивільній справі як про коло спадкоємців, так і про об`єм спадкового майна (старий новий будинок), що може бути предметом в іншому спорі про спадкування якщо це питання не вирішиться добровільно у позасудовому порядку.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає.

19.11.2019 ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , у якому просила визначити їй додатковий строк для подання до Самбірської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася внаслідок смерті рідної сестри, ОСОБА_7 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_7 , після смерті котрої на її майно відкрилась спадщина. За життя померла ОСОБА_7 заповіту не склала, а тому, будучи спадкоємцем майна сестри за законом, вона звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено через пропущення строку для звернення за таким; іншими спадкоємцями по закону є відповідачі по справі. Вказаний строк вважає, що пропустила з поважних причин, так як їй не було відомо про смерть сестри та наявність у неї майна, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Окрім цього, згідно змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у правах про спадкування» та п.п. 3, 4 № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи продовження строку на прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 подано позов про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 лише до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Однак, як вбачається з апеляційної скарги сама ОСОБА_5 вказує, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 за заповітом є також ОСОБА_10 , яка не була залучена до участі у розгляді справи та якій рішенням Самбірського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року визначено додатковий строк для прийняття спадщини.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи та сторонами не заперечувалось та не спростовано, вказані ОСОБА_5 відповідачі спадщини після смерті ОСОБА_7 не приймали, тобто не є спадкоємцями які прийняли спадщину та відповідно належними відповідачами.

Окрім цього, із рішення Самбірського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року у справі №452/3308/19 за позовом ОСОБА_10 до Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, яке набрало законної сили та не скасоване вбачається, що померла ОСОБА_7 до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , одна. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру №57505406 від 11.09.2019 року відомо, що інформація про спадкову справу за параметрами пошуку: ОСОБА_7 відсутня.

Тобто, вказаним рішенням додатково встановлено, що вказані у даній справі відповідачі спадщини не прийняли, а тому не є належними відповідачами у справі.

Відповідно, що стосується даного спору, то у такому, у випадку відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, слід вважати належним відповідачем повинна була б бути залучена відповідна територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім цього, у випадку реалізації згаданого рішення суду ОСОБА_10 , тобто звернення нею на виконання рішення у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та відповідно відкриття спадкової справи за її заявою, такою належною відповідачкою, що прийняла спадщину повинна була б бути залучена саме вона.

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог, а тим більше задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.

Зважаючи на вказане суд був позбавлений можливості ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, тому рішення суду про відмову у задоволенні позову слід вважати таким, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Зважаючи на вказане, а також те, що апеляційний суд не наділений правом на залучення належних відповідачів (заміну неналежних), а також на направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра