Справа № 404/2575/16-ц
Номер провадження 2/404/126/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17 609,08 доларів США, що за курсом 26.07грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2016р. складає 459 068,81грн заборгованості за кредитним договором №KGMDGI від 07.03.2008р. та судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Автоматизованою системою документообігу визначено головуючого по справі суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В., однак в подальшому проведено повторний авторозподіл справи, у зв`язку з довготривалим перебуванням головуючого по справі на лікарняному. В подальшому, було визначено для розгляду справи головуючого по справі суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л.

Ухвалою суду від 06.03.2017р. було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та зупинено провадження по даній справі, так як на розгляді у судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. перебуває на розгляді цивільна справа №404/6663/16ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна іпотечна Установа про захист прав споживачів та визнання недійсним додаткової угоди від 07.08.2008р. до договору про іпотечний кредит №KGMDGI від 07.09.2009року, так як обидві справи є пов`язаними між собою і безпосередньо впливають на рішення по справі, де предметом спору є стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_1 , щодо задоволення позову заперечили та просили відмовити у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та ОСОБА_1 07.03.2008 року було укладено кредитний договір №KGMDGI від 07.03.2008р., за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 71 000грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.03.2033 року.

Згідно заяви відповідача кредитний договір №KGMDGI від 07.03.2008р. переведено з валюти «гривня» в валюту «Долар США». Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 15 085,85 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з: заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі.

Відповідач своєчасно не повернув грошові кошти банку для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №KGMDGI. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав зобов`язання за вказаним договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.04.2016р. має заборгованість 17609,08 Доларів США, яка складається з:

- 14 170,63 Доларів США заборгованість за кредитом;

- 2 016,68 Доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 221,33 Доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 352,78 Доларів США пеня з несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

а також штрафи відповідно до договору:

- 9,59 Доларів США штраф (фіксована частина);

- 838,07 Доларів США штраф (процентна складова).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику відповідну суму грошових коштів. Позичальник прийняті на себе обов`язки по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами не виконує чим порушує майнові права та інтереси банку, як учасника правовідносин.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Подавши відзив, сторона відповідача заперечує, щодо вимог заявленого позову та просить відмовити у його задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з відзиву, позивач вбачає наступні підстави для відмови у задоволенні заявлених вимог: 1) надання споживчого кредиту в національній валюті гривні та повернення процентів у національній валюті відповідно; 2) позивач не звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у національній валюті гривні; 3) позивач не звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за укладеною 07.08.2008р. додатковою угодою до договору про іпотечний кредит від 07.03.2008р та не надав доказів виконання зобов`язання позивачем про передачу доларів США відповідачу; 4) оскільки, відповідач не отримував грошові кошти в доларах США та не сплачував відсотки в доларах США, за користування грошовими коштами, що є порушенням в розумінні положень визначених ч.1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»; 5) позивач шляхом обману, склав від відповідача заяву на продаж іноземної валюти, яка не містить обов`язкових реквізитів, не могла бути виконана та повинна бути повернути останньому без виконання, у зв`язку з недотриманням обов`язкових реквізитів заяви.

З відповіді на відзив надісланого на адресу суду, вбачається наступне.

21.07.2008 року відповідач звернувся до позивача з письмовою заявою про зміну валюти кредиту за кредитним договором та конвертувати залишок заборгованості в розмірі 71 840,23 у долари США за курсом на дату укладення додаткової угоди до договору (а.с.24).

Сторони в заяві про продаж іноземної валюти обумовили суму продажу в розмірі 15 085,85 доларів США, договірний курс продажу (USD/UAH) 1 4,64 (а.с.24 на звороті).

З проводу наданого розрахунку банк зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стану нарахувань в певні періоди часу. У зв`язку з цим, стороною позивача надано до суду виписку по банківському рахунку, яка містить інформацію про рух коштів відповідача. (а.с.186-192).

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір обов`язків до виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій.

Виходячи з положень п.5.1 у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п.8.4 договору за кожний день прострочки.

Зважаючи, що відповідачем були порушені строки погашення заборгованості, банком правомірно нараховано пеню та штрафи.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 551 ЦК України визначено, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Доводи відповідача з приводу недійсності додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №KGMDGI від 07.09.2008р., є безпідставними, оскільки, дані правовідносини вже врегульовані рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 24 вересня 2020 року, яке набрало законної сили.

Виходячи з положень ч.ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового

акту, який вступив в законну силу.

Обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Преюдиціальність дає привілей стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає права спростовувати ці факти іншими засобами доказування.

Дія преюдиції припиняється, коли попереднє преюдиціальне рішення, зокрема судове, скасовано в установленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 886,03грн, які сплачено позивачем при подачі позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

На підставі ст.ст.3, 11, 12, 509, 524-527, 530, 549, 551, 624-626, 629, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 12, 76-82, 89, 134-141, 263-265, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту KGMDGI від 07.03.2008 року у розмірі 17 609,08 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ від 06.04.2016 року складає 459 068,72грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 6 886,03грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: АТ КБ «ПриватБанк», місце знаходження: вул. Н.Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда