Справа № 459/1028/21
Провадження № 2-о/459/30/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого- судді Мельникович М. В.

з участю секретаря Горощук А.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра» про встановлення факту перебування на утриманні,-

в с т а н о в и в:

02.04.2021 року заявник звернулася у суд із вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви, вказала, що 28.11.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі Київ-Чоп, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 померла. Станом на дату вчинення ДТП цивільна відповідальність водія автомобіля була застрахована відповідно до полісу №200118682 у ПрАТ «СК «Саламандра». Заявник стверджує, що до дня смерті ОСОБА_3 фактично утримувала її, оскільки вона досягла пенсійного віку. ОСОБА_3 була офіційно працевлаштована у філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» і загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року складає 136 826,22 грн. Також ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 забезпечувала її харчовими продуктами, побутовими товарами, сплачувала за комунальні послуги, купувала лікарські препарати та оплачувала медичні обстеження, оскільки розмір доходів заявниці є надто малим для забезпечення достатнього життєвого рівня. Заявниця має єдине джерело доходу - пенсію, яка складає 2100 грн. в місяць. Таким, чином, посилаючись на норми ЦК України, ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заявниця просить задовольнити заяву.

07.04.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 06.05.2021 року.

06.05.2021 року, 17.06.2021 року, 19.07.2021 року розгляд справи відкладався (на 31.08.2021р) за клопотанням представника позивача та у зв`язку із неявкою представника заінтересованої особи.

06.05.2021 року представник заінтересованої особи подав заперечення на заяву про встановлення факту перебування на утриманні, в якому зазначив, що особа, вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо її заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тобто, для набуття права на утримання, непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Крім цього, доказуванню також підлягає потреба в матеріальній допомозі. Сам факт того, що загибла отримувала більшу заробітну плату, ніж розмір пенсії потерпілого, не встановлює факт перебування на утриманні. Також представник заінтересованої особи зазначив, що заявниця отримує пенсію в розмірі 2100 грн., в той час коли прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом на 01 січня 2020 року становить 1638 грн., з 01 липня 2020 - 1712 грн., з 01 грудня 2020 року - 1769 грн. Тому вважає, що заявниця забезпечується державою самостійним джерелом доходу, що перевищує прожитковий мінімум, а тому не потребує матеріальної допомоги. Окрім цього, представник страхової компанії вважає, що із наданих заявником доказів не підтверджується його статус утриманця. Відтак, в задоволенні заяви просить відмовити.

19.05.2021 року представник заявника подав пояснення на заперечення заінтересованої особи, в яких зазначив, що Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18 вказав про те, що у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Тому, просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні 31.08.2021 року заявник ОСОБА_1 підтримала подану заяву та пояснила, що перебувала на утриманні у своєї доньки, яка загинула в ДТП, оскільки пенсії, яку вона отримує їй не вистачало. Дочка повністю оплачувала практично всі її витрати: ліки, комунальні послуги, продукти харчування, а також щомісяця надавала їй готівкові кошти, в середньому по 1000 грн. Також заявниця повідомила, що фактично вони проживали разом, хоча і зареєстровані були за різними адресами. Її донька була вдовою, дітей у неї не було, тому вона дбала про заявницю і утримувала її. Єдиним джерелом доходу заявниці була і є пенсія, яка становить 2100 грн. Стверджувала, що її донька допомогала їй систематично, постійно і регулярно (щомісяця). На даний час вона у важкому матеріальному становищі, коштів їй не вистачає, оскільки на ліки їй приходиться витрачати до 1000 грн в місяць, а на комунальні послуги - 600-700 грн, відтак сума, що залишається на продукти та інші витрати незначна. Тому заявниця вважає, що донька була її годувальником, а вона її утриманцем, тому просила заяву задовольнити.

Представник заявника - адвокат Ільків М. М. також підтримав подану його довірителькою заяву; надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві та в поясненнях на заперечення заінтересованої особи; зазначив, що вимоги вважає обґрунтованими та підставними, просив їх задовольнити та посилався на висновки ВС, викладені в постанові від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Представник заінтересованої особи в судому засіданні заперечив проти задоволення даної заяви та навів аналогічні доводи, викладені в письмових запереченнях, поданих до суду 06.05.2021р. та зауважив, що надані заявницею докази не підтверджують її статус утриманця.

Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, заслухавши пояснення учасників справи та оцінивши докази, вважає, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що заявниця є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.12.1978р. (а. с.12).

Донька заявниці змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.10.2006рю, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, відповідно до якого остання зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_3 » (а. с. 13).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.12.2020рю, виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а. с. 8).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2020 року, номер кримінального провадження 0000897, 28.11.2020 року приблизно о 15.49 на автодорозі "Київ-Чоп" відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода) за участю автомобіля "Тойота рав 4", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та за участю пішохода ОСОБА_3 , яка від отриманих травм померла на місці. (а. с. 26).

Цивільна правова відповідальніть водія ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», яка залучена до справи як заінтересована особа та яка не заперечувала даного факту.

Довідкою про склад сім`ї №15540 від 09.12.2020р., виданою відділом рестрації ЧМР підтверджується те, що ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і була виписана 09.12.2020р. (а. с. 10).

Із паспорта громаданина України серії НОМЕР_4 , виданого Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області 09.04.2001р. вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 4-6).

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 23.03.2011р. вбачається, що ОСОБА_1 з 23.03.2011 року отримує пенсію за віком (а. с. 11).

Відповідно до довідки про доходи №441743 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 2100 грн. щомісячно (а. с.25).

Заявниця має ряд хронічних захворювань, що підтверджується довідкою, виданою КП «ЦПМСД м. Червонограда» (а. с. 118) та регулярно несе витрати на придбання ліків, що підтверджується фіскальними чеками, долученими до матеріалів справи (а. с. 120-122).

Згідно з довідкою про заробітну плату №15-09/724 від 14.12.2020р., виданою ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 з 12.08.2019 року по 28.11.2020 року дійсно працювала в філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк", остання займана посада - завідувач територіально відокремленого безбалансового відділення та отримала заробітну плату за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року в сумі 136 826,22 грн. (а. с. 14).

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 12.08.2019р. остання була прийнята на роботу в ПАТ "Державний ощажний банк України" на посаду головного економіста відділу клієнтів роздрібного бізнесу, 07.10.2019р. її було призначено завідувачем територіально відокремленого безбалансового відділення філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк", а 28.11.2020р. було припинено дію трудового договору у зв`язку із її смертю (а. с. 15-24).

Із довідки №605/6 від 20.01.2021р., виданої Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 119).

Також з матеріалів справи видно, що заявниця зверталася до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування, на що отримала відповідь від 05.01.2021р., з якої вбається, що до заяви про страхове відшкодування не додано документів, які б посвідчували факт перебування на утриманні в померлої, що в свою чергу не підтверджує статус ОСОБА_1 як утриманця, тому страхова компанія просить надати документи, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 та розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника (а. с. 27-28).

Такі дії страхової компанії і стали підставою для звернення до суду із заявою, оскільки довести факт перебування на утриманні іншим чином заявниця не в змозі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що являється подругою заявниці, знає її багато років. Стведжувала, що заявниця та її донька проживали разом в квартирі, яка знаходиться на АДРЕСА_3 . Заявці увесь час допомагала її донька, яка купувала ліки, продукти, давала готівкові кошти для інших потреб. На даний час заявниці матеріально дуже складно, оскільки вона хворіє і мусить витрачати частину пенсії на ліки. Також свідок повідомила суду, що їй відомо, що померла донька була працевлаштована та мала достатньо високий дохід (орієнтовно 10-12 тис. грн), тому регулярно та постійно допомагала матеріально матері та утримувала її.

При прийнятті рішення суд враховує наступні правові норми.

У відповідності до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Отже, з даної правової норми випливає, що до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, належать, зокрема, непрацездатні особи, які були на утриманні потерпілого, а також чоловік, дружина, батьки (усиновлювачі), які досягли пенсійного віку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника (ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано роз`яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт «г» пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди").

Окрім цього, у постанові від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18 Верховний Суд зазначив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була неодноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі N 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі N 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі N 210/2422/16-ц.

Окрім цього, ВС зазначив, що встановивши, що допомога, яка надавалася померлим, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування особи на утриманні в померлого.

Отже, сам по собі факт отримання позивачем пенсії, яка забезпечувала її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення такого спору.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті доньки ОСОБА_3 була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходу не мала і на даний час не має, не працювала і спільно проживала з донькою на момент смерті, хоча і була зареєстрована за іншою адресою, а також те, що померла ОСОБА_3 систематично, постійно та неодноразово доомагала своїй матері матеріально.

Надані заявницею докази суд визнає належними та допустимими, а також такими, що підтверджують факт перебування заявниці на утриманні в її доньки. Доказів, які б спростовували даний факт суду не надано.

Відтак, як пояснила заявниця, показала свідок та це підтверджується іншими зібраними у справі доказами, ОСОБА_1 перебувала на утрманні своєї доньки ОСОБА_3 та із її смертю заявниця втратила засоби до існування.

Як вбачається зі змісту ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин і міркувань суд вважає дану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення та приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні в ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 2, 13, 76-81, 259, 264, 265, 273, 31-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні у доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.10.2021 р.

Суддя: М. В. Мельникович