Справа № 509/4601/21
Провадження № 2-з/522/527/21
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

08 жовтня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кузнецова В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кострича Михайла Петровича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Бардакова Євгена Віталійовича про скасування рішенні державного реєстратора, припинення права власності, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Бардакова Євгена Віталійовича про скасування рішенні державного реєстратора Бардакова Євгена Віталійовича про реєстрацію права власності на підставі якого за ОСОБА_2 23.06.2021 року було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), та припинення права власності ОСОБА_2 , яке було зареєстроване 23.06.2021 року реєстратором Бардаковим Євгеном Віталійовичем на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.09.2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси.

За результатами автоматизованого розподілу від 04.10.2021 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Кузнецовій В.В.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 26 жовтня 2021 року.

07.10.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка належить ОСОБА_2 , та шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодоквартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви позивач вказує, що для ефективного виконання рішення суду є необхідність у тому, щоб право власності ОСОБА_2 , яке оскаржується позивачем, залишилося без змін, а саме, щоб не відбулася зміна власника об`єкта нерухомості, або зміна відомостей про об`єкт нерухомості у реєстрі речових прав на нерухоме майно. Лише у разі накладення арешту на квартиру та заборони вчинення реєстраційних дій позивач у разі задоволення позовних вимог зможе виконати рішення суду. Крім того, вказує, що у разі віджучення відповідачем квартири змусить позивача у подальшому звертатися вже з новим позовом про визнання правочину недійсним та витребування майна, що також призведе до значного затягування процедури відновлення прав позивача, фінансових витрат. Також, відповідач протягом розгляду справи може здійснити поділ, виділ реконструкцію обєкта нерухомості, що призведе до його зміни або до утворення взагалі нових об`єктів нерухомості, що також ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду, а позивачу, у свою чергу, доведеться знову звертатися до суду за захистом своїх прав.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1 ,розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, та враховуючи доводи заявника, що відповідачем під час розгляду справи може бути відчужено спірне майно, суд вважає, що існує загроза, того, що спірне майно може бути відчужене третім особам, що в подальшому утруднить чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме: в частині накладення арешту на спірне майно, оскільки саме такий вид забезпечення позову є співмірним, відповідає змісту заявлених позовних вимог, та установлено підстави, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження вищевказаного майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача.

Що стосується заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодоквартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка належить ОСОБА_2 , то вона не підлягає задоволенню, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту охоплює заборону вчиняти будь-які дії щодо майна на яке накладено арешт.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кострича Михайла Петровича про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Бардакова Євгена Віталійовича (Одеська область, смт Великодолинське, вул. Соборна, 1, корпус А) про скасування рішенні державного реєстратора, припинення права власності задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка належить ОСОБА_2 .

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Роз`яснити, що ухвала суду про забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Суддя В.В. Кузнецова