П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Київ

Справа № 759/1510/21

Провадження № 22-ц/824/11816/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 06 жовтня 2021 року

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Київська міська рада,

треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Київської міської ради, третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивачки ОСОБА_4 . Після смерті доньки позивачки відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла 1/3 частина квартири

АДРЕСА_1 .

Позивачка вказувала, що спадкоємцями є вона та її чоловік ОСОБА_2 , який не прийняв спадщину у зв`язку з пропуском строку на її прийняття.

22 грудня 2020 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 вказала те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї доньки ОСОБА_5 , вона доглядала за своєю онукою ОСОБА_6 , яка була інвалідом 1 «Б» групи з дитинства безстроково, займалась питанням оформлення опіки над онукою в судовому порядку, але ІНФОРМАЦІЯ_2 онука померла. Позивачка вказала, що ці події обмежили її можливість звернення до нотаріуса в шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

Призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її доньки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяця з моменту набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду мотивовано тим, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, зокрема такими поважними причинами є смерть дочки позивачки 14 листопада 2019 року та відповідно витрачений час на зайняття похованням та вихованням, утриманням, оформленням необхідних документів відносно опіки над тяжко хворою онукою ОСОБА_6 , інваліда 1 групи, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

25 червня 2021 року, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від

25 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_3 , оскільки спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 складається з квартири АДРЕСА_1 , яканалежить в рівних частках позивачці,

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Заявник вказує, що лише його дочка -

ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті своєї матері, а відтак після смерті його доньки спадкова маса складається з 2/3 частин цієї квартири. У зв?язку з наданням судом позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , розмір спадкової маси, що залишиться після смерті ОСОБА_6 зменшиться, що і свідчить, на думку заявника, про наявність порушеного права ОСОБА_3 .

Крім цього, заявник вказує, що наведені позивачкою причини не є поважними для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

15 липня 2021 року матеріали цивільної справи № 759/1510/21 разом із апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 15 липня 2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

30 липня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу

ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Позиція Київського апеляційного суду

За правилами частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Належним чином повідомлені про дачу, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 Київська міська рада, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з?явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, Київський апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи № 759/1510/21за відсутності ОСОБА_1 Київської міської ради, Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, які про дачу, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1

07 серпня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 07 серпня 1993 року.

Після укладення шлюбу, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , її матір`ю є ОСОБА_5 , а батьком - ОСОБА_3

23 березня 2000 року Ленінградською районною радою народних депутатів

м. Києва було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира

АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 1/3 частині кожній.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори посвідчив, що спадкоємцем майна ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , є її дочка ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 .

Із матеріалів спадкової справи № 1382/2020, відкритої після смерті

ОСОБА_5 , встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 22 грудня

2020 року звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Постановою від 22 грудня 2020 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало їхній дочці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до Довідки Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори вих.№4715/02-14 від 24 червня 2021 року, 16 червня 2020 року було відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . З заявами про пийняття спадщини звернулися баба померлої ОСОБА_1 та батько померлої ОСОБА_3 . З заявою про відмову від спадщини на користь баби померлої звернувся дід померлої ОСОБА_2 . Після чого була відкрита спадкова справа №65972561, номер у нотаріуса 602/2020.

Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03 серпня 2020 року встановлено, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 .

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зробив висновок про те, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, зокрема такими поважними причинами є смерть дочки позивачки 14 листопада 2019 року та відповідно витрачений час на зайняття похованням та вихованням, утриманням, оформленням необхідних документів відносно опіки над тяжко хворою онукою ОСОБА_6 , інваліда 1 групи, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Установлено, що ОСОБА_5 заповіт не складала.

Таким чином слід зробити висновок про те, що спадкування після смерті ОСОБА_5 здійснюється за законом.

Ураховуючи вищенаведені норми матеріального права у взаємозв?язку із фактичними обставинами цієї справи, слід зробити висновок про те, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги на спадкове майно є: донька ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивачка (матір) - ОСОБА_1 , третя особа (батько) - ОСОБА_2 .

Із матеріалів спадкової справи № 1382/2020, відкритої після смерті

ОСОБА_5 , відомо, що із заявою про прийняття спадщини 22 грудня

2020 року звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся після смерті своєї доньки ОСОБА_6 , а відтак є таким, що спадщину після смерті

ОСОБА_6 прийняв, що відповідає змісту 1270 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Оцінюючи доводи про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, з урахуванням яких правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня

2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна