Справа № 156/630/21
Провадження № 2/156/369/21
Рядок статзвіту № 9
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Федечко М. О.,

за участю: секретаря судового засідання Фіть А.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Іваничі цивільну справу № 156/630/21 за позовом ОСОБА_1 до Литовезької сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Литовезької сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 належало право власності на 1/4 частини земельних ділянок, які входять до складу спадщини, а саме, земельна ділянка площею 0,7816 га для особистого селянського господарства, що розташована на території Мовниківської сільської ради Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області, кадастровий номер :03:000:0183; земельна ділянка площею 1,3832 га для особистого селянського господарства, що розташована на території Мовниківської сільської ради, кадастровий номер :03:000:0182.

Вказані ј частини земельних ділянок ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , якій вони належали згідно державного акту про право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 004333 від 08 квітня 2002 року. Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 - ОСОБА_2 прийняв шляхом звернення до Іваничівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак за життя ОСОБА_2 не встиг оформити правовстановлюючі документи на земельні ділянки на своє ім`я, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Вона є єдиним спадкоємцем після його смерті, а тому у встановлений шестимісячний строк звернулася до Кагарлицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який вона успадкувала після смерті чоловіка.

Однак, державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу в оформленні свідоцтв про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, оскільки відсутній оригінал вище вказаного держаного акту на право власності на землю та ОСОБА_2 не видано свідоцтва про право на спадщину на його частину земельних ділянок після смерті матері ОСОБА_3 . Нотаріусом рекомендовано їй звернутись до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування права власності на 1/4 частини земельних ділянок для особистого селянського господарства, що розташовані на території Мовниківської сільської ради, які належали ОСОБА_2 та які він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

На підставі викладеного змушена звернутися до суду із вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на ј частину земельної ділянки площею 0,7816 га для особистого селянського господарства, що розташована на території Мовниківської сільської ради Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області, кадастровий номер :03:000:0183 та на ј частину земельної ділянки площею 1,3832 га для особистого селянського господарства, що розташована на території Мовниківської сільської ради Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області, кадастровий номер :03:000:0182 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити повністю.

Представник відповідача Литовезької сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41).

Згідно із ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Частиною 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З наведеного слідує, що право власності на земельну ділянку, як майнове право, яке не припиняється внаслідок смерті, спадкується відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 а.с.9). Згідно копії спадкової справи № 207/2015 до майна померлого ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка подавши у встановлені законодавством строки заяву про прийняття спадщини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори. ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарським будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 3,1081 га., яка розташована на території Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Як вбачається з копії спадкової справи № 368/2008 до майна померлої ОСОБА_3 , син померлої - ОСОБА_2 звернувся в Іваничівську державну нотаріальну контору разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , однак за життя свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, свідоцтво про право на спадщину за законом видано 07 квітня 2016 року на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,7816 га, місцезнаходження якої: Волинська область Іваничівський район Мовниківська сільська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належної померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВЛ № 004333 виданого Мовниківською сільською радою 08 квітня 2002 року згідно рішення цієї ж сільської ради № 16/2 від 24 жовтня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 295 (кадастровий номер :03:000:0183) та на 1/4 частки земельної ділянки площею 1,3832 га, місцезнаходження якої: Волинська область Іваничівський район Мовниківська сільська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належної померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВЛ № 004333 виданого Мовниківською сільською радою 08 квітня 2002 року згідно рішення цієї ж сільської ради № 16/2 від 24 жовтня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 295 (кадастровий номер :03:000:0182). (а.с. 12-13) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 1/4 частки кожному.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_2 не отримав правовстановлюючі документи на своє ім`я на належні йому частки земельних ділянок, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки стверджується, що власником земельних ділянок є померла ОСОБА_3 (а.с.18-23).

В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Позивач звернулася до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Обухівського району Київської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на належні йому в тому числі частини земельних ділянок, які знаходяться на території Мовниківської сільської ради, які він успадкував після смерті матері ОСОБА_3 . Згідно відповіді нотаріальної контори, документів підтверджуючих право власності у спадкодавця на нерухоме майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої на 1/4 частки був її син ОСОБА_2 не надано, у зв`язку з вказаним неможливо видати свідоцтво про право на спадщину.

Із матеріалів справи встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_2 за життя не оформив правовстановлюючі документи на своє ім`я на успадковане ним майно після смерті матері ОСОБА_3 на ј частину земельної ділянки площею 0,7816 га та на ј частину земельної ділянки площею 1,3832 га., що не позбавляє позивача здійснити спадкування вказаного нерухомого майна після смерті чоловіка.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, ОСОБА_4 є власницею земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 1,3832 та площею 0,7816 га, кадастрові номери земельних ділянок :03:000:0182 та :03:000:0183 (а.с.18-22).

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відтак, враховуючи, що позивач оформити право власності на частки земельних ділянок в нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні частини земельних ділянок; не отримання за життя свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не позбавляє позивачку права на спадкування; інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи вище викладене , суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 1225, 1223, 1261-1265, 1276 ЦК України, ч. 2 ст. 158 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 197, 200,206, 218,247, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання АДРЕСА_3 до Литовезької сільської ради, місцезнаходження с. Литовеж вул. В. Якобчука, 11 Іваничівський район (Володимир-Волинський район) Волинська область, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задоволити повністю .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини земельної ділянки для особистого селянського господарства: площа земельної ділянки 0,7816 га, кадастровий номер :03:000:0183.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини земельної ділянки для особистого селянського господарства: площа земельної ділянки 1,3832 га, кадастровий номер :03:000:0182.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко