ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 638/6110/21

провадження № 22-ц/818/5293/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВМІСЬКГАЗ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» про визнання незаконними дій по припиненню газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року, ухвалене суддею Латка І.П., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» про визнання незаконними дій по припиненню газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зазначає, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачем природного газу. 01 лютого 2021 року не зміг скористатися газовою колонкою, у зв`язку з тим, що було відсутнє постачання газу. 06 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку отримав акт про порушення № 60/21 від 29 січня 2021 року. Вважає, що акт складено з порушенням вимог законодавства, його зміст не відповідає фактичним обставинам виявленого порушення, зазначена в ньому інформація є неправдивою та є службовим підробленням. Вказує, що представник відповідача в телефонному режимі повідомив йому, що відключення газу відбулося за незаконне втручання, оскільки за даною адресою було відключено газопостачання в зв`язку з ремонтними роботами у 2018 році. Однак вважає, що підстави відключення від газопостачання в зв`язку з незаконним втручання ґрунтуються на припущеннях, та зазначає, що ні у 2018 році, ні в інший час його помешкання від газопостачання не відключалося, вперше про це він дізнався 11 березня 2021 року по телефону. Ніяких повідомлень він не отримував, газопостачання в його помешкання не припинялося до 29 січня 2021 року. Вказує, що припинення газопостачання було здійснено з порушенням Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184. Незаконними діями відповідача йому та особам, які спільно з ним проживають у квартирі, було спричинено моральні страждання.

Просив суд зобов`язати Регіональну газову компанія «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» поновити газопостачання в помешкання в АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що відповідач надав суду сфальшовану і недостовірну інформацію, що вплинуло на незаконне рішення.

Вказує, що відповідачем не надано доказів витоку газу, фіксацію такого витоку в журналі про виток газу і реагування керівництва, направлення бригади для усунення такого витоку.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Харківміськгаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін посилаючись на те, що в якості заперечення щодо задоволення позовних вимог ними було надано суду акт про припинення газопостачання №159/2 від 22 лютого 2018 року, акт про виявлені порушення №60/21 від 29 січня 2021 року, акт про відключення газових приладів та пристроїв від 03 лютого 2021 року, протокол засідання комісії від 26 лютого 2021 року, які є належними та допустимими доками у справі.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга АТ «Харківміськгаз» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що припинення газопостачання споживачу було здійснено відповідачем у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 п.п. 2 п. 1 глави 2 Розділу XI Кодексу ГРМ.

Оскільки ОСОБА_1 не було відшкодовано відповідачу витрати на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу), підстав для задоволення позовних вимог про поновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається.

При цьому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачем порушено норми діючого законодавства під час припинення газопостачання до його помешкання.

Оскільки позовні вимоги з приводу відшкодування моральної шкоди є похідними, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу».

У статті 1 цього Закону наведено перелік визначень, зокрема:

газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;

постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;

розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;

оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;

несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.

Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу ТОВ «Харківгаз Збут».

Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , які надає йому АТ «Харківміськгаз». Вказане житлове приміщення обладнано газовими приладами та пристроями. В АТ «Харківміськгаз» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1

22 лютого 2018 року у зв`язку з виявленням порушення Правил безпеки (ПБСГ), а саме витоку газу на крані перед лічильником квартири АДРЕСА_2 , неможливістю провести пуск газу через відсутність доступу в квартиру споживача, було припинено газопостачання в квартиру АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт №159/2 від 22 лютого 2021 року. Одночасно було встановлено пломбу № С42434798 та зафіксовано показання лічильника газу - 1005 м3.

29 січня 2021 року представником АТ «Харківміськгаз» Наконечною С.О. за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання, кран перед лічильником знаходився у відкритому положенні, пломба відсутня, про що складено акт про порушення №60/21 від 29 січня 2021 року. Одночасно зафіксовано показання газового лічильника Самгаз G-2,5 зав. № 5242705 - 2102,3 м3, та усунено порушення шляхом відключення газу в під`їзді перед газовим лічильником і встановлення пломби №10807739. Копію акта про порушення №60/21 від 29 січня 2021 року позивач отримав 06 лютого 2021 року. Повідомлено ОСОБА_1 про те, що Комісія оператора ГРМ з розгляду цього акта буде проводитися 26 лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 .

03 лютого 2021 року комісією у складі майстра та двох слюсарів АТ «Харківміськгаз» у зв`язку самовільним підключенням до системи газопостачання абонентом ОСОБА_1 було здійснено відключення шляхом перекриття крану перед лічильником газу та встановлення заглушки і пломби №10807739, про що складено відповідний акт відключення газових приборів в КБО № б/н від 03 лютого 2021 року.

26 лютого 2021 року за результатами комісійного розгляду акту про порушення № 60/21 від 29 січня 2021 року прийнято рішення провести нарахування згідно фактично використаного природного газу за показаннями газового лічильника (2102,3 м3).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що дії відповідача відносно складання акта про порушення та відключення від газопостачання, є незаконними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства і порушують його права як споживача, на захист яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 61-8510св18.

З урахування викладеного обраний позивачем спосіб захисту свого права, виходячи з формулювань позову відповідає можливим способам захисту прав.

З приводу заявлених усіх позовних вимог колегія зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»).

Відповідно до вимог п.1, 3-6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання (затверджених Наказом Міністерста енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 року № 285, далі - ПБСГ) та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Якщо внаслідок несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за договором розподілу природного газу Оператор ГРМ не здійснив припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу-боржнику через відмову в доступі до об`єкта споживача або на письмову вимогу Оператора ГРМ споживач самостійно не обмежив чи не припинив споживання (відбір) природного газу з ГРМ, Оператор ГРМ має право вимагати від споживача, крім оплати послуги розподілу природного газу, сплати компенсації, яка розраховується за формулою

Пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу.

При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

У главі 2 розділу ХІ наведені види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Зокрема, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до Розділу XI Глави 5 п.1 Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у Главі 2 Розділу XI Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення Оператором ГРМ складається акт про порушення.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії-) ( п.8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ (п. 9 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Матеріали справи свідчать, що припинення газопостачання відповідачем до квартири позивача було здійснено внаслідок виявлення порушення Правил безпеки (ПБСГ), а саме витоку газу на крані перед лічильником квартири АДРЕСА_2 , неможливістю провести пуск газу через відсутність доступу в квартиру споживача.

Доказів того, що позивач звертався до відповідача із заявою про відновлення газопостачання матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що він не був належним чином заздалегідь повідомлений про відключення газопостачання до його помешкання колегію суддів не приймаються, оскільки таке повідомлення провадиться лише у випадку припинення газопостачання на підставі п.п.1-5, 9 гл.7 розділу VІ Кодексу ГРС.

В даному випадку 29 січня 2021 року газопостачання було припинено з підстав п.7 гл.7 розділу VІ Кодексу ГРС через несанкціоноване відновлення газопостачання.

Доводи позивача про те, що акт № 152/2 від 22 лютого 2018 року та акт від 29 січня 2021 року складені з порушенням вимог законодавства та є такими, що не відповідають фактичним обставинам, не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що припинення газопостачання було здійснено відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства.

Оскільки наслідки припинення газопостачання усунуто не було, підстав для його відновлення не вбачається.

Враховуючи те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними, тому підстав для їх задоволення також не вбачається.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова