Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2299/18 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 46 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Борисюка Р.М.

при секретарі Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №289/2299/18

у справі за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сіренко Н.С. у м.Радомишль,

встановив:

У листопаді 2018 року Макарівська КЕЧ району звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки вони не проживають в спірному житловому приміщенні без поважних причин більше шести місяців. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Макарівська КЕЧ району є структурною одиницею Міністерства оборони України, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. У Городоцькому гарнізоні на квартирному обліку перебуває 91 військовослужбовець разом із родинами, які потребують поліпшення житлових умов, серед яких не забезпечені житлом 48 військовослужбовців. Під час проведення інвентаризації житлового фонду було виявлено, що деякі квартиронаймачі протягом тривалого часу не проживають у виданих їм квартирах. 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 , а 06 лютого 2018 року ОСОБА_2 знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У спірній квартирі з 2015 року проживає на підставі договору піднайму житла ОСОБА_3 , яка сплачує за комунальні послуги.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року позовні вимоги Макарівської КЕЧ району задоволено. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що він та його сім`я відсутні у спірній квартирі тимчасово з поважних причин у зв`язку із його вступом на військову службу за контрактом відповідно наказу МОУ від 02.11.2011 №1236. На думку апелянта, суд проігнорував той факт, що згідно з п.2 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, які вступили на військову службу за контрактом, зберігається право на жилу площу, яку вони займали до вступу на військову службу та безпідставно вважав, що зміна місця його реєстрації 10.12.2013 позбавляє його права на займане житло.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року постанову Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті судові рішення залишені без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі Будинкоуправління №9 Макарівської КЕЧ району, основний вид економічної діяльності якої, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, являється діяльність у сфері оборони. Спірна квартира перебуває у відомчому житловому фонді позивача.

Правовідносини, що виникають у зв`язку з наймом житла, що перебуває у державній або комунальній власності, регулюється Житловим кодексом України та іншими актами житлового законодавства (ч.1 ст.3 ЖК України).

29.11.2007 ОСОБА_1 було видано ордер № 518/35 на право зайняття з сім`єю, до складу якої входить дружина ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_3 ).
ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в кв. АДРЕСА_1 та знятий з реєстрації 10.12.2013.
Згідно актів обстеження житла, складених у 2016, 2017, 2018 роках про обстеження відомчої квартири АДРЕСА_1 , на момент обстежень в даній квартирі фактично проживає ОСОБА_3 з сином на підставі договорів піднайму житла, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останній договір №163 піднайму житлового приміщення укладений між сторонами 03.10.2018 на 6 місяців з 02.10.2018 по 02.04.2019. Квартплату та комунальні послуги сплачує ОСОБА_3 , яка зареєстрована за цією адресою.
Згідно копії паспорта місце проживання ОСОБА_1 з 01.02.2019 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .
25.06.2019 КП «УЖКГ «Ірпінь» за №1333 видано довідку про, що в АДРЕСА_5 проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.71,72 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана як така, що втратила право користування житлом.
За умовами договору № 564 найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладеного 27.12.2007 між будинкоуправлінням АДРЕСА_6 (наймодавець) та ОСОБА_1 (наймач) на підставі ордеру №518/35 вбачається, наймодавець надає квартиру наймачу і членам його сім`ї у безстрокове користування. Згідно п.п.2.2.4 п.2.2. наймач має право на збереження житлового приміщення у разі тимчасової відсутності його та членів його сім`ї на підставах і в межах строків, передбачених законодавством.
Згідно витягу із послужного списку проходження служби від 15.04.2020 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, зокрема з 2009 року проходить її в інших населених пунктах , м.Макарів-1.
Суд першої інстанції помилково вважав, що проходження військової служби в іншій місцевості не є поважною причиною відсутності наймача в квартирі.
Не відповідає обставинам справи висновок про втрату інтересу до спірного житла., оскільки членом сім`ї наймача ОСОБА_2 неодноразово переукладались договори піднайму квартири з ОСОБА_3 і в такий спосіб забезпечувалась сплата комунальних витрат на утримання квартири.
Зняття відповідача з реєстрації в спірній квартирі, перебування його з 2014 року на квартирному обліку у ЖК гарнізону м.Київ не мають правового значення для вирішення позову в межах заявлених вимог.
За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: