Справа № 674/661/21
Провадження № 2/674/445/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Шафікової Ю.Е ,

за участю секретаря - Проценко Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що даний час офіційно не працює, проживає зі своїми батьками пенсійного віку, які перебувають на утриманні позивача, внаслідок чого сплата аліментів у розмірі ј від усіх видів заробітку, які стягуються за рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_5 ставить його у скрутне матеріальне становище, а тому просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що відповідач є працездатного віку, інших дітей на утриманні немає, здоровий, має можливість здійснювати трудову діяльність та сплачувати аліменти у повному обсязі, крім сплати аліментів участі у житті дитини не приймає.

Представник відповідачки в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, вказав, що доказів на підтвердження факту утримання непрацездатних батьків, та їх потребу у такому утриманні, а також погіршення матеріального становища позивач не надав.

Заслухавши відповідачку, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов задоволенню не підлягаю з огляду на наступне.

За виконавчим листом Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, виданим 03.12.2014 року по справі №2-234/2007 відкрито виконавче провадження ВП №45964258 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від його доходу щомісячно.

Згідно Акту №40 від 07.01.2021 депутатом Переяславської міської ради Л.М. Оверчуком за участю сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обстежено умови проживання ОСОБА_8 1979 року народження та ОСОБА_1 1958 року народження. Встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_1 зареєстровані та проживають разом з сином ОСОБА_3 та перебувають на утриманні сина.

Факт утримання непрацездатних батьків та погіршення матеріального становища став підставною для звернення позивача до суду з означеним позовом про зменшення розміру аліментів.

При виборі норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1 та 2 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів на утримання дочки, посилається на утримання ним непрацездатних батьків та зміну його матеріального стану, тобто зменшення отриманого ним доходу. Однак такі твердження є не обгрунтованими, такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, відповідно до стаття 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Проте, до матеріалів позовної заяви не додано документів, що підтверджують факт родинних зв`язків позивача із ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , відсутні докази на підтвердження факту потреби вказаних осіб в отриманні матеріальної допомоги, та факту дійсного надання такої допомоги позивачем, документів що підтверджують погіршення матеріального становища позивача.

Крім того, частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у висновках, викладених у постанові Верхового Суду від 17.01.2019 року у справі №308/5705/16-ц визначено, що наявність у позивача непрацездатних батьків та дружини за недоведеністю того, що вони потребують допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Підсумовуючи усе вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.1-18,76, 77-81, 95,141,228, 229, 235, 241 , 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, статтями 11, 27,104,105,110, 111,112, 180,181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

- позивач ОСОБА_3 : місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

- відповідач - ОСОБА_1 : місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова