Справа №932/1873/21
Провадження №2-о/932/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Лукінової К.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у загальному позовному провадженні (з повідомленням сторін) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою, у якій просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу серії ААА№101893 на квартиру АДРЕСА_1 від 19 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Поронько В.М., виданого на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що у вказаному договорі купівлі-продажу допущена помилка, невірно зазначено його прізвище « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_3 », що не збігається із зазначеним ім`ям у його паспорті НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 15 березня 1996 року. Внаслідок такої помилки виникає певна невідповідність між документами, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. З приводу виправлення зазначеної помилки у договорі купівлі-продажу він звернувся до Сьомої державної нотаріальної контори, проте йому була надана усна відповідь, що нотаріус внести виправлення у відповідний договір купівлі-продажу не може і рекомендував йому звернутись з метою вирішення цієї проблеми до суду. Вважає, що причина неправильного написання його прізвища ім`я та по-батькові з російською літерацією виникла у зв`язку із технічною помилкою при оформленні тексту договору купівлі-продажу, його прізвище зазначено в цьому договір так, як воно пишеться російською мовою, а саме: « ОСОБА_2 », переклад на українську мову і звіряння з паспортом не було зроблено. За паспортом він документований як « ОСОБА_3 ». Внаслідок такої помилки в нього на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв`язку із чим у нього виникла необхідність встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло.

20.09.2021 року представник заявника ОСОБА_4 подала клопотання про виправлення описки в заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначила, що при складанні тексту зазначеної заяви заявником було допущена технічна помилка, а саме: у першому реченні заяви зазначена дата купівлі квартири 15 листопада 1996 року, замість 19 листопада 1996 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі представника, заяву підтримує повністю та просить її задовільнити.

Заінтересована особа Виконавчий комітет Дніпровської міської радиу судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлено, що у зв`язку із розбіжностями в паспорті серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 15 березня 1996 року та в договорі купівлі-продажу серії ААА №101893 на квартиру АДРЕСА_1 від 19 листопада 1996 року, ОСОБА_1 не зможе оформити свідоцтво про право власності на житло. Оскільки вказані розбіжності у написанні прізвища в договорі купівлі-продажу були ним виявлені він звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка відмовила йому у внесенні виправлення у відповідний договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 15 березня 1996 року, правильне написання повинно бути ОСОБА_1 .

Також, відповідно до картки платника податків, ім`я заявника зазначено як ОСОБА_1 .

Договір купівлі-продажу є основним документом, який підтверджує виникнення правовласності на придбану квартиру.

Встановити факт належності договору купівлі-продажу в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги.

Вищевказана помилка у написанні прізвища заявника є результатом технічної помилки при оформлені тексту договору купівлі-продажу, не було зроблено переклад на українську мову і звіряння з паспортом.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності вказаних правовстановлюючих актів заявнику стверджується спів падіннями інших особистих даних зазначених у вказаних актах та інших документах заявника, а саме паспорті громадянина України, свідоцтва про народження, які додані до матеріалів справи та в яких збігається ім`я, по батькові дата, місяць та рік народження заявника, реєстраційний номер облікової картки платника податків, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу серії ААА №101893 на квартиру АДРЕСА_1 від 19 листопада 1996 року підписаний « ОСОБА_1 ».

Судові витрати залишити за стороною.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 263-266, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) договору купівлі-продажу серії ААА №101893 на квартиру АДРЕСА_1 від 19 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Поронько В.М., виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова