Номер провадження: 22-ц/813/4334/21
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування вимог позивач зазначала, що вони з відповідачем мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано ще в березні 2018 року. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, хоча має таку можливість, оскільки зареєстрований як ФОП та отримає достатній дохід, щоб забезпечити гідний рівень життя своїх дітей. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дітям, вона звернулася з цим позовом до суду та просила стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей по 12 500 грн. на кожного, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач позов не визнав та просив стягнути з нього мінімальний розмір аліментів, який дорівнює не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у грошовому вираженні 1 109 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Не визнаючи заявлену позивачем суму, відповідач посилався на те, що на його повному забезпеченні перебуває мати пенсіонерка, яка має ряд хронічний захворювань та нещодавно перенесла операцію. Крім того, на теперішній час, враховуючи нинішню ситуацію в світі через вірус, його прибуток значно зменшився. Витрати на податки, заробітну плату найманим працівникам, оренду приміщення, комунальні платежі та інші затрати стали перевищувати його заробіток. Враховуючи наведене, відповідач не взмозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 5000 грн на кожного з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 900 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Тищенко Станіслав Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року змінити, шляхом задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач та відповідач мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.16-17 том 1).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.42-43, том 1).

Діти проживають разом з позивачем, що не оспорюється відповідачем.

Старший син ОСОБА_3 має проблеми з зором міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Апеляційним судом встановлено:

- відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 з 16.01.2003 року зареєстрований, як ФОП, з наступним видом діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний); оптова та роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; надання інших допоміжних комерційних та інформаційних послуг, н.в.і.у.

- відповідно довідки ГУ Державної податкової служби в Одеській області від 25.02.2020 року, ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку у Приморській ДПІ Південного управління у м.Одесі ГУ ДПС в Одеській області, як ФОП з 21 жовтня 2003 року. На підставі наданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 05.02.2018 року, загальна сума доходу ОСОБА_2 за звітний (податковий) період 2017 року склала 333 883,15 грн. На підставі наданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 09.01.2019 року загальна сума доходу ОСОБА_2 за звітний (податковий) період 2018 року склала 802 043, 67 грн. На підставі наданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 08.02.2020 року загальна сума доходу ОСОБА_2 за звітний (податковий) період 2019 року склала 1 092 205, 02 грн. (а.с.183, том 1).

- відповідно довідки ГУ Державної податкової служби в Одеській області від 22.07.2020 року, на підставі наданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 13.07.2020 року, загальна сума доходу ОСОБА_2 за звітний (податковий) період 1 півріччя 2020 року склала 369 653 грн. 04 коп. (а.с.87, том 2).

- відповідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав від 27.09.2021 року, ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 , кадастровий № :06:009:0074 та № :06:009:0071; є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 та власником квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, відповідач є працевлаштованою та матеріально забезпеченою особою.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 адвокат Тищенко Станіслав Юрійович зазначає, що відповідач може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі по 12 500 грн на кожну дитину, оскільки задекларовані доходи це не єдиний дохід відповідача. Решту прибутку відповідач отримує на карткові рахунки. Так, відповідно виписки по картці відповідача НОМЕР_1 останній за період з 01.01.2019 року по 23.12.2019 року отримав 1 239 000,03 грн. доходу; а відповідно даних по картці НОМЕР_2 у період з 01.01.2019 року по 23.12.2019 року його дохід склав 7 104,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 191 816,10 грн.

Проте, наведені адвокатом Тищенко С.Ю. доводи стосовно отриманого відповідачем доходу на карткові рахунки НОМЕР_1 у розмірі 1 239 000,03 грн та НОМЕР_2 у розмірі 7 104,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 191 816,10 грн. не відповідають дійсності, оскільки виписка такої інформації не містить. Судом досліджено виписку по вказаним рахункам та даних про надходження коштів у зазначеному позивачем розмірі не встановлено. Так, виписка по рахунку НОМЕР_2 містить інформацію про поповнення самим відповідачем цієї картки, про оплату нею товарів, послуг, поповнення мобільного телефону, тощо. Виписка по рахунку НОМЕР_1 містить також інформацію щодо поповнення відповідачем цієї карти, про перерахування коштів з цієї карти на інший свій рахунок, про оплату товарів та послуг, поповнення мобільного телефону, здійснення та отримання переводів. Разом з тим інформацію про отримання переводів на суму 1 239 000,03 грн. по картковому рахунку НОМЕР_1 та на суму 7 104,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 191 816,10 грн. по картковому рахунку НОМЕР_2 , виписка не містить, а тому ці доводи є неспроможними та не доводять отримання відповідачем доходу у зазначеному апелянтом розмірі.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому за 5 000 грн розмірі на кожну дитину, виходячи із задекларованого відповідачем доходу за 2018-2020 роки. Так, відповідно останньої довідки з ГУ ДПС в Одеській області від 22.07.2020 року, загальна сума доходу відповідача за звітний (податковий) період 1 півріччя 2020 року склала 369 653,04 грн, що в середньому в місяць становить 61 608,85 грн доходу. За вирахуванням податків, які може понести відповідач, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, апеляційний суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих судом з 5000 грн до 7 500 грн на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів не буде перевищувати 70% отриманого доходу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 7 500 грн на кожного, до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до положень ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи правильність рішення суду в частині стягнення аліментів, апеляційним судом встановлено, що позивач звернулася з цим позовом через поштове відділення 26 жовтня 2019 року, проте суд стягнув аліменти з дня реєстрації канцелярією суду позовної заяви з 31.10.2019 року, що є неправильним (а.с.48 том 1).

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки позов поданий до суду через поштове відділення - 26.10.2019 року, то аліменти мають стягуватися саме з цього дня.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 7 500 гривень на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено: 06.10.2021 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова