Справа № 508/691/21
Провадження № 2-з/508/15/21
УХВАЛА

Іменем України

"07" жовтня 2021 р. смт. Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., розглянувши заяву адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та встановлення заборони відчужувати до подачі позовної заяви, -

встановив:

06 жовтня 2021 року до Миколаївського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича, подана в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення майбутнього позову шляхом накладення арешту на майно та встановлення заборони його відчуження.

Заявник просив накласти арешт та заборонити відчуження транспортних засобів, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме: - OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 03.06.2021 року); - DAF FT XF 105.460 (марка DAF модель FT XF 105.460, рік випуску 2009, дата державної реєстрації 07.04.2017 року); - OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 31.10.2020 року).

В обґрунтування заяви зазначав, що заявник, ОСОБА_1 , позичив ОСОБА_2 03 серпня 2020 року грошові кошти в розмірі 18000 доларів США, що згідно курсу НБУ є еквівалентом 478 980,00 грн. з кінцевим строком повернення 03 серпня 2021 року.

Проте, станом на сьогодні, ОСОБА_2 не було повернено ОСОБА_1 кошти, а отже, боргове зобов`язання щодо сплати коштів у сумі 18000 доларів США діє і до теперішнього часу. У зв`язку із чим він має намір звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення з ОСОБА_3 грошового зобов`язання.

Заявник вважає, що якщо ОСОБА_3 здійснить відчуження зазначеного вище майна на користь третіх осіб, це може істотно ускладнити чи не уможливити виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Предметом майбутнього позову є грошові кошти в розмірі 18000,00 доларів США, що є еквівалентом 478 980,00 (чотириста сімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн.

З наданого заявником витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 04.10.2021 року, вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: - OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 03.06.2021 року); - DAF FT XF 105.460 (марка DAF модель FT XF 105.460, рік випуску 2009, дата державної реєстрації 07.04.2017 року); - OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 31.10.2020 року).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань (за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець, з наступними видами діяльності: 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (основний), 45.19 торгівля іншими автотранспортними засобами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 вантажний автомобільний транспорт, 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17.10.2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Оскільки предметом майбутнього позову є стягнення суми заборгованості за договором позики, в розмірі 18000,00 доларів США, що є еквівалентом 478 980,00 (чотириста сімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник просив суд застосувати кілька видів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно і заборонити його відчуження.

Суд вважає вимоги заявника в частині вжиття заходів забезпечення майбутнього позову шляхом заборони відчуження транспортних засобів належних ОСОБА_2 співмірними, та такими що підлягають до задоволення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном, а тому, приймаючи до уваги предмет майбутнього спору, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, а його діяльність пов`язана саме з наданням в оренду вантажних автомобілів (основний), вимоги заявника в частині накладення арешту на транспортні засоби задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та встановлення заборони відчужувати до подачі позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження транспортних засобів, що належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме:

- OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 03.06.2021 року);

- DAF FT XF 105.460 (марка DAF модель FT XF 105.460, рік випуску 2009, дата державної реєстрації 07.04.2017 року);

- OZTREYLER AT22WA (марка OZTREYLER модель AT22WA, рік випуску 2016, дата державної реєстрації 31.10.2020 року)

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи:

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 67050, Одеська область, Миколаївський район, с. Стрюкове);

Суддя: