11.10.2021 Провадження №2/425/501/21
Справа №425/2340/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань - Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , якою просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , чим усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним їм майном.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивачи просили розглянути справу без їх участі, свої вимоги підтримали. У випадку неявки відповідача, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Позиції учасників у справі.
Позиція позивачів полягає в тому, що їм на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 09.09.1997 року. Вони як співвласники цієї квартири надали відповідачу право користування цією квартирою. Однак відповідач не проживає у вказаній квартирі з 20 червня 2020 року, а реєстрація місця проживання відповідача у цій квартирі, заважає їм, як співвласникам вільно розпоряджатись та користуватись квартирою і тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин. Позивачі не заперечують проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Оцінка суду щодо фактів
Дев`ятого вересня 1997 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво на право власності на житло, а саме на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4-11).
А 29 вересня 2016 року позивачі надали відповідачу ОСОБА_5 право користування вказаною квартирою, і того ж дня відповідач зареєстрував своєї місця проживання у квартирі за вищевказаною адресою. (а.с.13).
Проте, відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 15 липня 2021 року, складеного в присутності сусідів-свідків ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 20 червня 2020 року (а.с.12).
Зміст правовідносин учасників спору.
Із встановлених обставин вбачається, що між позивачами та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері права власності, в межах яких між ними виник спір щодо наявності у відповідача, як члена сім`ї власників, права користування квартирою у зв`язку з його відсутністю понад один рік.
Оцінка суду щодо права.
Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Також положення частин перших статей 383 і 405 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) прямо встановлюють, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
При цьому житлове приміщення, яке члени сім`ї мають право займати визначається власником.
Отже, члени сім`ї власника квартири можуть отримати право користування ним від власника, який при цьому, може визначити конкретне житлове приміщення у квартирі якою можуть користуватись члени його сім`ї.
Судом встановлено, що відповідач отримав право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , саме як член сім`ї власників (а.с. 13,14-15).
Однак згідно з положеннями частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Тож з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , але позивачами доведена його відсутність у квартирі без поважних причин понад один рік, а дані про наявність іншої домовленості між позивачами та відповідачем відсутні, і законом іншого не встановлено, відповідача, як члена сім`ї позивачів, слід визнати таким, що втратив право користування цією квартирою.
А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ,шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43, 49, 133-142, 206, 211, 213, 217, 220-222, 244-248, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя - Д.С. Коваленко