ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/884/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

та сторін ОСОБА_1 та його адвокат Молень Р.Б., представник виконавчого комітету Тернопільської міської ради Друзюк Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/27628/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст рішення виготовлено 31 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. звернувся в суд із позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, у якому просив визнати його право на зарахування на квартирний облік та зобов`язати виконавчий комітет Тернопільської міської ради зарахувати на квартирний облік з урахуванням права на позачергове отримання житла.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він зареєстрований і проживає в м. Тернополі, за адресою: АДРЕСА_1 , і займає житлову площу 57,1 кв.м. Власником особового рахунку цієї житлової площі є батько дружини позивача - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 перебував у складі 8 сотні Самооборони Майдану з 02 грудня 2013 року по 18 лютого 2014 року на посаді бійця та приймав участь в революції Гідності у складі розвідувальної групи «Кажан». В результаті вибуху світло-шумової гранати у Маріїнському парку м. Києва 18 лютого 2014 року втратив руку. Рішенням міжвідомчої комісії з питань встановлення факту участі осіб у Революції Гідності та отримання ними під час Революції Гідності ушкоджень здоров`я від 22 вересня 2016 року № 166 прийнято позитивне рішення щодо встановлення факту його участі у Революції Гідності із встановленням ушкодження здоров`я, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи.

Позивач є особою з інвалідністю другої групи довічно.

Сім`я ОСОБА_1 є багатодітною, до складу якої входять: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , сина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 .

Позивач та члени його сім`ї, зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не мають зареєстрованого права власності на квартиру чи житловий будинок.

Відповідно до довідки Міського бюро технічної інвентаризації від 24 травня 2019р. № 165 ОСОБА_3 станом на 29.12.2012 року є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності і зареєстрована за нею на підставі розпорядження органу приватизації № 30625 від 19.11.1999 року.

Комісією дочірнього підприємства «Люкс-Житло» приватного підприємства «Люкс» на балансі якого знаходиться спірна квартира здійснено обстеження житлових умов, про що складено акт від 28 травня 2019 року № 94. Згідно з акту квартира є 4-кімнатною, житловою площею 57,1 кв.м. І в якій проживає вісім осіб. Комісія з обстеження житлових умов дійшла висновку, що умови проживання задовільні, сім`я потребує покращення житлових умов.

04 червня 2019 року у зв`язку із потребою у покращенні житлових умов позивач звернувся із заявою до міського голови про зарахування його на квартирний облік при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради відповідно до «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов...». Заява позивача була розглянута на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради 26 червня 2019 року, рішення якої було оформлено протоколом від 03.07.2019 року № 636, яким відмовлено у зарахуванні на квартирний облік, у зв`язку із відсутністю підстав, передбачених п. 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов ...» та п. 4 Постанови виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок від 10.01.1985 року № 2 «Про правила обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов...». Вважає дану відмову незаконною і яка суперечить п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 та п. 10, ч. 2, ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що судом першої інстанції неправомірно було долучено до матеріалів справи лист Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики від 14.02.2020 року, у зв`язку з порушенням відповідачем порядку подання доказів. Даний лист носить виключно інформаційно - роз`яснювальний характер і не є офіційним тлумаченням Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470.

ОСОБА_1 має достатні правові підстави для зарахування на квартирний облік, оскільки особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, загиблих, визначені абзацами четвертим восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються такими, що потребують поліпшення житлових умов.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Моленя Р.Б. до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Молень Р.Б. скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

Представник виконавчого комітету Тернопільської міської ради Друзюк Р.М. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Моленя Р.Б. не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно довідки № 41, виданої 16 березня 2015 року Виконавчим комітетом ГО «Всеукраїнська організація самооборона майдану» ОСОБА_1 перебував у складі 8 сотні Самооборони майдану з 02 грудня 2013 року по 18 лютого 2014 року на посаді бійця та приймав участь в Революції Гідності у складі розвідувальної групи «Кажан». В результаті вибуху світло шумової гранати у Маріїнському парку м. Києва 18 лютого 2014 року втратив руку (а.с. 5).

Відповідно до Рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту участі осіб у Революції Гідності та отримання ними під час Революції Гідності ушкоджень здоров`я від 22 вересня 2016 року № 166 щодо ОСОБА_1 прийнято рішення щодо встановлення факту участі зазначеної особи у Революції Гідності та встановлено ушкодження здоров`я у період із 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року. Вирішено направити протокол засідання міжвідомчої комісії з питань встановлення факту участі осіб у Революції Гідності та отримання ними під час Революції Гідності ушкоджень здоров`я № 10 від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 на медико-соціальну експертизу для встановлення зв`язку інвалідності із ушкодженнями здоров`я, отриманими під час участі у революції Гідності: травматична ампутація правої верхньої кінцівки на межі середньої та нижньої третини правого передпліччя (а.с. 6).

07 березня 2019 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності поранення, каліцтво, одержані під час участі у Революції Гідності (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12ААБ № 473242 (а.с. 7).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом із ОСОБА_2 - батько дружини; ОСОБА_8 - мати дружини; ОСОБА_3 - дружина; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира складається із 4 кімнат, житловою площею 57,1 кв.м (довідка № 398 від 28 травня 2019 року, видана ДП «Люкс-Житло» (а.с. 4).

Сім`я ОСОБА_1 є багатодітною, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 14 травня 2019 року Управлінням у справах сім`ї, молодіжної політики і спорту Тернопільської міської ради (а.с. 8).

Відповідно до довідок № 1658, 1659, 1660, 1661, виданих 24 травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 станом на 29 грудня 2012 року права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі не зареєстровані (а.с.11,12,13).

ОСОБА_3 - дружина заявника є власником 1/5 частини даної квартири (довідка міського бюро технічної інвентаризації від 24 травня 2019 року № 1657) (а.с. 10).

Згідно акта обстеження житлових умов заявника № 94, складеного 28 травня 2019 року комісією дочірнього підприємства «Люкс-Житло» приватного підприємства «Люкс», при перевірці житлових умов квартири за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, в чотирикімнатній квартирі, житловою площею 57,1 кв. м. Проживають: ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - батько дружини, ОСОБА_8 - мати дружини, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - дочка. Комісія з обстеження житлових умов дійшла висновку, що умови проживання задовільні, сім`я потребує покращення житлових умов (а.с. 14).

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я міського голови про зарахування його на квартирний облік при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, складом сім`ї із п`яти осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 03 липня 2019 року № 636 затверджено Протокол № 5 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради від 26 червня 2019 року, яким п. 1.10. відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених п. 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов ...» та п. 4 Постанови виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок від 10.01.1985 року № 2 «Про правила обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов...».

Листом № 1395/08 від 05 липня 2019 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради повідомлено позивача ОСОБА_1 про відмову у зарахуванні на квартирний облік при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 03 липня 2019 року № 636. (а.с. 16). Дане рішення останнім не оскаржувалось.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Особливості отримання житла ветеранами та інвалідами війни у позачерговому порядку визначені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та ЖК Української РСР.

Відповідно до статті 9 ЖК Української РСР забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Статтею 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, до таких віднесено, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків.

Згідно із п. 10, ч. 2, ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича далі - Революція Гідності) та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року.

Як убачається із наявних у матеріалах справи роз`яснень Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства розвитку громад та територій України № 8/9.3.2/990-20 від 14 лютого 2020 року, Мінрегіон вважає, що положення підпункту 8 пункту 13 Правил застосовуються при взятті внутрішньо переміщених осіб, які одночасно мають статус відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертими-восьмими, чотирнадцятим, шістнадцятим двадцять другим пункту 1 статті Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Пункт 18 частини першої статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачає, що інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року.

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради УРСР від 11 грудня 1984 року № 470 (зі змінами) регулюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання.

Згідно з пунктом 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень Української РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила), жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до п. п. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP потребуючими поліпшення житлових умов визнаються внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та внутрішньо переміщені особи з числа інвалідів війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7 та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих, визначених абзацами четвертим - восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту Відповідно до п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У ст. 34 ЖК УРСР визначено перелік категорій громадян, які потребують поліпшення житлових умов, де потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках.

Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень Української РСР, рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Постановою виконавчого комітету Тернопільської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради профспілок від 10.01.1985 року № 2 «Про правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» встановлено мінімальний розмір жилої площі на кожного члена сім`ї - 6.0 кв. м.

Відповідач, приймаючи рішення про відмову у зарахуванні на квартирний облік ОСОБА_1 , встановив, що за адресою: АДРЕСА_1 у чотирикімнатній квартирі житловою площею 57,1 кв.м зареєстровано та проживає 7 осіб, у тому числі сам позивач. Таким чином, на одну особу, зареєстровану у цій квартирі, припадає по 8,1 кв.м. житлової площі, що перевищує середній рівень забезпеченості жилою площею у м. Тернополі на 1 (одного) мешканця.

Врахувавши всі обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позивач забезпечений житловою площею вище встановленої норми і тому не може визнаватися таким, що потребує поліпшення житлових умов і як наслідок взятий на квартирний облік.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що судом першої інстанції неправомірно було долучено до матеріалів справи лист Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики від 14.02.2020 року, оскільки даний лист носить виключно інформаційно - роз`яснювальних характер і не є офіційним тлумаченням Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, оскільки Департамент систем життєзабезпечення та житлової політики наділений тільки повноваженнями щодо роз`яснення нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлової політики, зокрема норм визначених у Правилах квартирного обліку.

Відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, Міністерство розвитку громад та територій України (Мінрегіон) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України.

Мінрегіон є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну регіональну політику, державну політику у сфері розвитку місцевого самоврядування, територіальної організації влади та адміністративно-територіального устрою, державну житлову політику і політику у сфері благоустрою населених пунктів, державну політику у сфері житлово-комунального господарства, державну політику у сфері поводження з побутовими відходами, державну політику у сфері будівництва, містобудування, просторового планування територій та архітектури, державну політику у сфері технічного регулювання у будівництві, а також забезпечує формування державної політики у сфері архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у сфері контролю житлово-комунального господарства та у сфері забезпечення енергетичної ефективності будівель.

Мінрегіон відповідно до покладених на нього завдань інформує та надає роз`яснення щодо реалізації державної політики у відповідних сферах.

Положенням про Департамент систем життєзабезпечення та житлової політики визначено, що основними завданнями Департаменту є забезпечення формування та реалізація державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, зокрема щодо технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, питної води та питного водопостачання, теплопостачання, а також у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії.

Безпідставними є посилання заявника на те, що згідно акту обстеження житлових умов № 94 від 28.05.2019 року, складеного ДП Люкс - житло ОСОБА_1 потребує покращення житлових умов, так як це не компетенція дочірнього підприємства.

Також надуманими є посилання апелянта про наявність підстав щодо позачергового надання йому жилих приміщень, так як предметом даної справи є спочатку правовідносини щодо постановки особи на квартирний облік, а вже після цього визначається черговість.

Виходячи із норм чинного законодавства, законодавець розмежовує питання постановки особи на квартирний облік та питання надання таким особам жилих приміщень, у зв`язку з чим застосування в цій справі норм котрі регулюють порядок надання жилих приміщень особам що перебувають на квартирному обліку є передчасним.

Також надуманими є твердження заявника щодо того, що його жила площа не відповідає вимогам законодавства, так як йому, особі з інвалідністю, повинно бути додано ще 10 кв м додаткової площі, оскільки ця норма законодавства поширюється не при постановці на квартирний облік, а при надані житлової площі.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Б.О. Гірський

Г.В. Бершадська