Справа № 569/3206/21
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі - Ковальчука О.Б.,
за участю представника позивача - адвоката Величко О.М.,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київського страхового дому» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київського страхового дому» про відшкодування шкоди завданої в ДТП. Просить стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» на його користь вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП в розмірі 30 892,40 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 грудня 2017 року о 09 годині 15 хвилин в м. Рівне по вул. Соборній, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем позивача марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року по справі № 570/62/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та застосованого відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.
При зіткненні автомобіль ОСОБА_1 отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі звітом про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_2 від 24 серпня 2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 вартість матеріального збитку становить 30 892, 40 грн.
Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу "Mazda" (винуватця ДТП), д.н.з. НОМЕР_1 застраховано в ПАТ «Київський страховий дім».
12 березня 2018 року позивач звернувся до страхової компанії з відповідною заявою. Однак, уже тривалий час страхова компанія не відшкодовує йому заподіяну в дорожньо-транспортній пригоді шкоду.
Представник позивача - адвокат Величко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просить їх задоволити.
Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву до суду не подав.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши думку представника позивача - адвоката Величко О.М., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року о 09 годині 15 хвилин в м. Рівне по вул. Соборній, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем позивача марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу "Mazda" (винуватця ДТП), д.н.з. НОМЕР_1 застраховано в ПАТ «Київський страховий дім».
Зі звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_2 від 24 серпня 2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 вбачається, що вартість матеріального збитку становить 30 892, 40 грн.
Суд дійшов висновку, що сума матеріального збитку, яка підлягає стягненню з відповідача становить 30 892, 40 грн. Наведені обставини спонукали позивача 12 березня 2018 року звернутися із відповідною заявою до даної страхової компанії.
Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 22.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановлених цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Приписи ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно п. 31.1 ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.
У своєму узагальнені Апеляційний суд м. Києва "Проблемні питання розгляду справ у спорах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП»: страхове відшкодування, визначення розміру шкоди навів наступні приклади застосування українського законодавства щодо вирішення вказаної категорії спорів, а саме: Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано главою 82 ЦК України. Крім того відповідні роз`яснення надані в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, а також в узагальненні судової практики розгляду судами цивільних і кримінальних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках.
Норми, що регулюють правовий режим відповідальності власників наземних транспортних засобів та розмір заподіяної шкоди/страхового відшкодування містяться також у спеціальному законодавстві, зокрема в Законах України: "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; "Про страхування"; "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"; "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням"; "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"; Правилах добровільного страхування транспортних засобів "КАСКО", затверджених Укрстрахнаглядом 25.03.1997 року № 19-1; постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження розмірів страхових платежів за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 06.01.2005 року № 5; Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 року; Директиві Ради ЄЕС від 24.04.1972 року "Щодо зближення законів держав-членів стосовно страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів та виконання зобов`язання про страхування такої відповідальності", та в інших нормативно-правових актах, що регламентують спірні правовідносини.
За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Це означає, що за володільця відповідних джерел підвищеної небезпеки обов`язок відшкодування завданої шкоди потерпілому несе страховик в межах суми страхової виплати (страхового відшкодування).
При вирішення питань про відшкодування шкоди, завданої майну особи внаслідок ДТП, та визначенні розміру такої шкоди, слід врахувати положення ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а також положення частини 2 ст. 22 ЦК України відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортних засобів позивачі долучають, як правило: звіти, висновки, акти товарознавчого дослідження тощо, складені суб`єктами підприємницької діяльності, що мають відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 12, 14, 22, 511, 636, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 29, 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в порядку, передбаченому ст.ст. 10, 12, 81, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Київського страхового дому» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).
Суддя Рівненського
міського суду Тимощук О.Я.