ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7952/21
провадження № 2/753/6178/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочка ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 ) в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову і до досягнення 23 років.

На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільна з відповідачем повнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Національному авіаційному університеті на третьому курсі денної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробітну плату. Стипендію дочка не отримує з першого курсу. Вона проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а батько бере часткову участь у її житті та кошти на її утримання він надає у тому розмірі, який вважає за потрібне, а не у вигляді частки свого заробітку. Незважаючи на те, що матеріальний стан відповідача на момент звернення до суду з даним позовом покращився, розмір добровільно сплачуваних ним коштів не збільшився. Дочка потребує матеріальної допомоги, яку батько може надавати.

Ухвалою від 29.04.2021 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику сторін) сторін за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву у якій посилався на те, що позивачкою не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця та може надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі для їхньої спільної дочки. Послався на те, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи, а отже має постійний заробіток, також вона купила собі новий автомобіль, що говорить про наявність у неї стабільного заробітку. Також відповідач зазначив, що його колишня дружина та дочка безкоштовно проживають у квартирі, яка є його особистою власністю.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому вона вказує, що всі отримані кошти які отримує позивачка від своєї трудової діяльності, вона витрачає на утримання спільних з відповідачем дітей, а також літнього батька відповідача і саме він частково допоміг позивачці купити не новий автомобіль. Також представник позивача наголосила, що позивачка не безкоштовно проживає в квартирі відповідача, а сплачує всі комунальні послуги по квартирі, а пільгова монетизована субсидія перераховується на картковий рахунок відповідача.

Відповідач подав заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких він зазначив, що у відповіді на відзив, поданій представником позивача не зазначеного жодного доказу, який би спростовував обставини, на які відповідач посилається у своїй відповіді на позов.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиву, відповіді на відзив та заперечення суд встановив такі обставини.

З 24.02.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 18 листопада 2020 року сторони разом не проживають, діти сторін проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, а батько кошти на її утримання надає за власним бажанням.

Повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Національному авіаційному університеті», термін навчання з 01.09.2018р. по 30.06.2022р., що підтверджується довідкою від 31.03.2021р. (а.с. 9), а тому вона не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням.

Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України).

Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є потреба останніх у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо.

За змістом положень норм статей 191, 199 Сімейного кодексу України аліменти на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і до припинення дочкою, сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ними 23 років.

Як установив суд, на день пред`явлення позову повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, а тому була позбавлений можливості працювати та не могла забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням.

За загальним правилом, встановленим стттями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідач є цілком здоровою, працездатною людиною, проте у сторін є ще одна спільна неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку відповідач повинен утримувати і на утримання якої рішенням суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Оскільки внаслідок задоволення позову у повному обсязі в розпорядженні відповідача залишиться дише 1/2 частина його доходу, що може поставити його у скрутне матеріальне становище та позбавить його можливості брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, якщо такі будуть, при вирішенні даної справи суд керується такими загальними засадами цивільного законодавства як розумність, справедливість та визнає обґрунтованими і доведеними вимоги про стягнення на утримання повнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак ураховуючи, що позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

У своєму позові позивач посилалася на те, що понесла втрати на правничу допомогу, які складалися з надання їй консультації на складання позову про стягнення аліментів, у зв`язку з чим просить стягнути 2000 грн. відповідно до договору про оплату правничих послуг.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2021 року, і до припинення дочкою навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрати пов`язані з наданням правничої допомоги в суми 2000 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 рнокпп НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: