11.10.21 Справа № 469/422/21
2/469/667/20
У Х В А Л А
11 жовтня 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,
про визнання права довічного успадковуваного володіння і постійного користування земельними ділянками у порядку спадкування -
ОСОБА_1 25 травня 2021 року звернувся до Березанського районного суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право довічного успадковуваного володіння і постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства ЖУЖА площею 22,00 га, наданою спадкодавцю ОСОБА_2 у постійне користування на підставі державного акта на право постійного користування землею серії МК № 452, та земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства площею 1,77 га, надану спадкодавцю ОСОБА_2 у постійне користування на підставі державного акта на право власності, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею на землю Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області за №10.
У обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 та отримав свідоцтво на право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна; у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 1,77 га та 22,0 га йому відмовлено у зв"язку з тим, що вказані земельні ділянки не належали спадкодавцеві на праві приватної власності.
Посилаючись на те, що смерть особи користувача земельної ділянки не є підставою припинення права користування земельною ділянкою, та на наявність власного бажання вести особисте підсобне господарство і продовжувати господарську діяльність фермерського господарства на земельній ділянці, яка була передана померлому для цієї мети і фактично є матеріальною основою фермерського господарства, позивач вважає, що до нього перейшло належне спадкодавцеві право користування земельними ділянками.
На підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 направлено до Березанського районного суду Миколаївської області для продовження розгляду, тому справа підлягає прийняттю до провадження судом.
Згідно з п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України, справи щодо спадкування не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження, тому справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.
Як роз"яснено судам постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.
За положеннями ст.ст.53, 54 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучаються до участі у справі у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.
Суд вважає за можливе виключити Державну нотаріальну контору Березанського району Миколаївської області з числа третіх осіб, зазначених позивачем, оскільки рішення суду не впливає на цивільні права та обов`язки нотаріальної контори щодо сторін у справі.
На підставі ч.7 ст.81 ЦПК України, враховуючи, що позов стосується спадкових прав позивача, суд вважає за необхідне витребувати у Державній нотаріальній конторі Березанського району Миколаївської області копію спадкової справи №212020 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У позовній заяві позивач не зазначив ціну позову (дійсну вартість витребуваного майна на момент звернення до суду) та не надав докази на її підтвердження, посилаючись на те, що позов про визнання права довічного успадковуваного володіння є позовом немайнового характеру та не підлягає грошовій оцінці, оскільки у результаті задоволення позову не відбувається зміна приналежності спірного майна, а захищаються інтереси спадкоємця, які можуть проявитися до відповідача у зобов`язально-правовій формі, тобто позов є немайновим як вимога про захист права та інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Суд вважає, що посилання позивача на немайновий характер спору є невірними та не узгоджуються з положеннями діючого законодавства України.
Так, позивач просить визнати за ним у порядку спадкування після смерті колишнього володільця ОСОБА_2 право довічного успадковуваного володіння на дві земельні ділянки.
Згідно з ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України).
До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст.181 ЦК України).
Заявлена позивачем вимога спрямована на визнання за ним речового права на чуже майно, передбаченого ст.395 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Суд враховує також, що відповідно до п.14.1.72 ст.14.1 Податкового Кодексу України земельний податок визначений як обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Згідно із ст.269 Податкового Кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
У відповідності зі статтею 274 ПК України ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у співвідношенні до їх нормативної грошової оцінки.
Отже, оскільки вимога позивача стосується визнання за ним речового права на майно, належне іншій особі, таке майно має вартість та підлягає оцінці, а саме право - державній реєстрації відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, тобто заявлена вимога є майновою.
Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Позивач може надати суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51, 53, 54, 84, 176, 187, 189 ЦПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
Виключити Державну нотаріальну контору Березанського району Миколаївської області з числа третіх осіб.
Визначити попередній розмір судового збору у розмірі 6426,93 грн.
Відповідач має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Позивач не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву має право надати суду відповідь на відзив з відповідними доказами і підтвердженням направлення відповіді на відзив і доданих до неї документів іншим учасникам справи.
Відповідач не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив має право надати суду заперечення на відповідь на відзив з підтвердженням направлення заперечень учасникам справи.
Встановити строк для подання третьою особою пояснень щодо позову чи відзиву тривалістю п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали чи відзиву.
Відповідь на відзив, заперечення та пояснення подаються у порядку, встановленому для подання відзиву.
Роз"яснити сторонам положення ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, а саме що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, що їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копії іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Витребувати у Державній нотаріальній конторі Березанського району Миколаївської області копію спадкової справи №212020 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказані докази надати на адресу суду протягом п"яти днів з моменту отримання цієї ухвали.
Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.
Суддя: