Справа № 638/2658/19
Провадження № 2/638/1323/21
06 жовтня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.,
за участю секретаря судових засідань - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22.09.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , до стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій 13.10.2018 щодо зняття коштів у сумі 20 800 грн. «-2542,84 грн.», списано нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню та припинено нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами і пені.

Поруч із тим, уточнена позовна заява містить вимогу про стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» пені за неперерахування (неповернення) списаної внаслідок несанкціонованої операції суми коштів за період з 13.10.2018 по 02.04.2019 у сумі 3556, 80 грн, стосовно якої судом рішення не ухвалювалось.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, містяться у частині першій статті 264 ЦПК України, що міститься у главі 9 розділу III цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Зміст частин першої та другої статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 ЦПК України.

Крім того, додаткове рішення шляхом його подальшого виконання спроможне забезпечити реальний захист прав та інтересів позивача, з метою відновлення або захисту яких останній звертався до суду з конкретно визначеними позовними вимогами, які суд за відсутності процесуальних перешкод повинен вирішити по суті.

При цьому необхідно ураховувати, що виконання судових рішень є складовою частиною судового розгляду, а також важливим фактором, що забезпечує захист прав і законних інтересів громадян. Обов`язковість виконання судового рішення є одним із основних принципів цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Враховуючи, що рішенням суду від 22.09.2021 року підтверджено заподіянння шкоди внаслідок бездіяльності АТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_1 , позивачем надано розрахунок пені відповідно п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до якого сума пені за період з 13.10.2018 року по 02.04.2019 року становить 3356, 80 грн., суд не ставить поданий розрахунок під сумнів, відповідачем не надано жодних доказів на спростування наведеного, і при ухвалені рішення від 22.09.2021 року не вирішено заявлені вимоги у вказаній частині, суд доходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у частині стягнення пені за неперерахування (неповернення) списаної внаслідок несанкціонованої операції суми коштів.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 пеню за період з 13.10.2018 по 02.04.2019 у сумі 3556, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06.10.2021 року.

Суддя