Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3693/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в місті Шахтарську Донецької області, внаслідок онкологічного захворювання. На час смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно із п.1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» місто Шахтарськ визнається тимчасово окупованою територією України. За час життя баба заповіт не склала. Відповідно до ст.1265 ЦК України він є спадкоємцем п`ятої черги. Після смерті баби відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої за час її життя пенсії. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Свої родинні зв`язки із бабою підтверджує оригіналами та копіями документів: свідоцтвом про своє народження, свідоцтвом про народження його матері ОСОБА_3 , Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження своєї матері. Вказує, що він проживав у м. Шахтарськ Донецької області та після смерті баби тривалий час не міг потрапити на підконтрольну владі України територію у зв`язку із тим, що бойовики так званої «ДНР» закрили КПВВ (контрольні пункти в`їзду-виїзду), а також із-за пандемії коронавірусної інфекції, що є загальновідомими фактами, які не потребують доказування. Лише 06 червня 2021 року він зміг приїхати на підконтрольну Україні територію через територію Росії. У зв`язку із тим, що смерть його баби ОСОБА_4 настала на непідконтрольній Україні території, він змушений був звертатись до суду із заявою про встановлення факту її смерті. Таке рішення винесено Придніпровським районним судом м. Черкаси 08 червня 2021 року. 09 червня 2021 року він зміг отримати свідоцтво про смерть своєї баби ОСОБА_2 . Тож обставини, із-за яких пропустив встановлений законодавством строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, вважає непереборними і об`єктивними, тобто такими, що не залежали від його волевиявлення: на час смерті баби та протягом шести місяців з дня її смерті він проживав на тимчасово непідконтрольній владі України території, з якої з рештою території України відсутнє будь-яке сполучення. Не міг подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому що поштові відправлення не здійснюються. Крім того, він повинен був підписати відповідну заяву про прийняття спадщини, але його підпис не міг бути завірений нотаріально із-за відсутності на тій території нотаріусів, які здійснюють свою діяльність за законодавством України. У зв`язку із відсутністю транспортного сполучення та із-за одностороннього закриття КПВВ, не міг вчасно виїхати з міста Шахтарськ. Крім того, із-за пандемії навіть через територію РФ виїзд був неможливий. Тільки після незначного послаблення карантинних обмежень вдалося виїхати і то під страхом настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства щодо перетину Державного кордону України. 09 червня 2021 року він звернувся до Першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, однак, державним нотаріусом йому було відмовлено в оформленні прав на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством. У зв`язку з тим, що він не був зареєстрований з померлою бабою ОСОБА_2 на день її смерті та не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, то постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. від 14.06.2021 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином просить суд визначити йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по закону, що залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, з врахуванням ухвали суду від 15.09.2021 про виправлення описки в ухвалі від 22.06.2021. По справі призначено підготовче судове засідання та надано термін для подачі відзиву.

01.07.2021 представником співвідповідача Черкаської міської ради Волкович Ю.О. до суду подано відзив, у якому у задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі, оскільки звертаючись до суду з позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що його не звернення до нотаріуса для прийняття спадщини у встановлений період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався, як на підставу свої вимог і заперечень.

12.07.2021 представником співвідповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області до суду подано відзив, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з неповажністю їхнього пропуску.

Ухвалою суду від 15.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник Головного управління Пенсійного Фонду України не з`явився, до початку надано відзив та клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, у якому проти позовних вимог заперечують у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Черкаської міської ради Волкович Ю. О. позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, підтримала доводи викладені у відзиві від 01.07.2021..

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 09.06.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла у віці 89 років у м. Шахтарськ Донецької області.

Вказане свідоцтво про смерть видано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2021 у справі № 711/3565/21.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження позивача від 08.06.1985, свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_3 , витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матері померла ОСОБА_2 є рідною бабою позивача.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої за час її життя пенсії. За час життя баба заповіт не склала. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Підставою для звернення до суду стала відмова державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. від 14.06.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини, оскільки він не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавицею на час її смерті, тож мав звернутися із відповідною заявою у шестимісячний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більше, як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із п.1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» місто Шахтарськ визнано тимчасово окупованою територією України.

Абзацом третім статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» закріплено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України закріплено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Тож, встановлено, що позивач є спадкоємцем п`ятої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 суд виходить з такого.

На момент смерті ОСОБА_2 м. Шахтарськ Донецької області, в якому проживала спадкодавець, позивач є тимчасово окупованою територією Донецької області й залишається такою до теперішнього часу.

Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Основними напрямами захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є:

1) захист основоположних політичних і громадянських прав і свобод людини;

2) вжиття заходів для звільнення Російською Федерацією, окупаційною адміністрацією Російської Федерації всіх незаконно затриманих, утримуваних громадян України;

3) сприяння забезпеченню відновлення порушених матеріальних прав;

4) сприяння забезпеченню соціально-економічних, екологічних та культурних потреб, зокрема шляхом реалізації заходів, визначених центральним органом виконавчої влади України, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій, на виконання відповідних рішень Кабінету Міністрів України;

5) надання правової та гуманітарної допомоги, у тому числі із залученням міжнародної допомоги, зокрема надання медичних та соціальних послуг на контрольованих Україною територіях;

6) сприяння підтриманню культурних зв`язків;

7) забезпечення доступу до навчальних закладів та засобів масової інформації України.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17 липня 2019 року: в`їзд на тимчасово окуповані території України здійснюється через контрольні пункти в`їзду/виїзду громадянами України - за умови пред`явлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового посвідчення громадянина України на підставі дозволу фізичній особі; виїзд з тимчасово окупованих територій України здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", на підставі дозволу фізичній особі.

Отже, виїзд з тимчасово окупованих територій та в`їзд на такі території громадянами України відбувається лише на підставі відповідного дозволу.

Згідно з п. 16 наведеного Порядку, для отримання дозволу фізичній особі на в`їзд на тимчасово окуповані території або виїзд з таких територій особа подає заяву в електронній формі на офіційному веб-сайті СБУ (urp.ssu.gov.ua) або в письмовій формі координаційному центру або координаційній групі, а також копію документа, що посвідчує особу.

Отже, доводи позовної заяви ОСОБА_1 в частині поважності пропуску строку на прийняття спадщини за законом з причин необхідності вчинення дій, пов`язаних зі зверненням до органу державної реєстрації актів цивільного стану, встановленням факту смерті матері у судовому порядку, зверненням до нотаріальної контори, за межами місця проживання позивача, визнаються судом прийнятними, оскільки судом встановлено не спроможність позивача здійснювати необхідні дії у встановлені законодавством строки.

Згідно з п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку позивачу можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вище наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Керуючись, пунктами 6, 16 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17 липня 2019 року, статтями 1, 2 6 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», статтями 1216, 1218, 1220, 1221, 1225, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року», статтями 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по закону, що залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька