ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5804/21 Справа № 216/1810/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 216/1810/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складення повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.10 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитній договір № 251/03/4, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 23 167 доларів США строком до 24.10.2014 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути крдит, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних у валюті кредиту, відповідно до графіку погашення кредиту.

В забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 251/03/4/1п від 26.10.2007 року, згідно умов якого поручитель, на добровільних засадах, взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 в повному обсязі цих зобов`язань.

Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти, однак ОСОБА_1 не виконув належним чином свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2010 року, описку у якому виправлено ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2014 року,задоволено позов ПАТ АК «Укргазбанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року в сумі 154 874, 30 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, 2007 року випуску, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , колір чорний металик, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 26.10.2007 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АК «Укргазбанк» суму судового збору у розмірі 1 548,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 250 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2010 року скасовано та в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення грошових коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором №251/03/4 від 28 жовтня 2008 року в розмірі 154 874,30 грн. відмовлено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 251/03/4 від 28.10.2007 року у загальному розмірі 154 874,30 грн., яка складається з простроченої заборгованість по кредиту у сумі - 1936,69 доларів США, простроченої заборгованості по процентах 202,74 доларів США, залишку основної суми боргу 17923 доларів США, заборгованісті по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 1 964,57 гривень, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в межах строку позовної давності 234,64 грн., всього 17 923 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2009 року еквівалентно - 152 675,09 грн. та 2199,21 грн., звернуто стягнення на майно, заставлене за договором застави рухомого майна № 251/03/4/1з від 26.10.2007 року, а саме: автомобіль марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, тип - легковий- КОБМІ-В, об`єм двигуна - 1498, кузов VIN- НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , колір чорний металік, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення публічних торгів в порядку виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною експертом на час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» суму судового збору у розмірі 1 548,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 250 грн. у рівних частинах по 899,37 грн., з кожного.

Позивач посилається на те, що станом на 23.02.2015 року заборгованість за процентами та пеня за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року становить в загальній сумі 6582,90 доларів США та 447171,75 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 10.06.2009 року по 31.01.2015 року складає 6463,69 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року складає 119,21 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає 333653,90 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів складає 113517,85 грн., яку позивач просив солідарно стягнути з відповідачів, а також стягнути сплачений судовий збір.

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання договору поруки недійсним, в якому зазначила що вона не укладала з ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», договір поруки № 251/03/4/1п від 26.10.2007 року, що може бути підтверджено відповідною почеркознавчою експертизою.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2020 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість та пеню за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року станом на 23.02.2015 року в загальній сумі 6582,90 доларів США та 447171,75 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 10.06.2009 року по 31.01.2015 року в розмірі 6463,69 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, за період з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року, в розмірі 119,21 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 333653,90 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 113517,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф, передбачений п. 4.2 Договору застави №251/03/4/1з від 26.10.2007 року в розмірі 6500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в сумі 1827 грн., з кожного.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27.01.2010 року з відповідачів по справі була стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 154 874,30 грн. А рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року звернуто стягнення на предмет застави, тому у позивача відсутні підстави для нарахування процентів та пені, оскільки в даному випадку припинився строк кредитування.

Також зауважує на тому, що в даному випадку відсутні підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за процентами та пенею, оскільки позивач в червні 2009 року звертався з вимогою до поручителя ОСОБА_2 щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, отже порука, відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, є припиненою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідачів залишити без задоволення.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленні про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. При цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а відеоконференція за участі представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не відбулась через технічні причини, при цьому відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Як встановлено судом та вбачаєтеся із матеріалів справи, відповідно до кредитного договору від 26 жовтня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 23 167 дол. США, на купівлю автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 24 жовтня 2014 року.(том 1 а.с.5-7)

У забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна за № 251/03/4/1з від 26.10.2007 року, а саме автамобіля марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, 2007 року випуску, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , колір чорний металик, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 26.10.2007 року (том 1 а.с.15-20).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року між ВАТ АК «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 251/03/4/1П, відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням позичальника ОСОБА_1 (том 1 а.с.12-14).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2010 року, в якому виправлено описку ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2014 року, позов ПАТ АК «Укргазбанк» задоволено, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року в сумі 154 874, 30 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 251/03/4 від 26.10.2007 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, 2007 року випуску, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , колір чорний металик, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 26.10.2007 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АК «Укргазбанк» суму судового збору у розмірі 1 548,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 250 грн. (том 1 а.с.30-32).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2010 року скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в рахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 251/03/4 від 28 жовтня 2008 року в розмірі 154 874,30 грн. та судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення грошових коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 251/03/4 від 28 жовтня 2008 року в розмірі 154 874,30 грн. відмовлено

Рішення суду в частині звернення стягнення на майно змінено.

Абзац третій резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № 251/03/4 від 28.10.2007 року у загальному розмірі - 154 874,30грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі - 1936,69 доларів США, простроченої заборгованості по процентах 202,74 доларів США, залишку основної суми боргу 17923 доларів США, заборгованісті по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 1 964,57 гривень, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в межах строку позовної давності 234,64 грн., всього 17 923,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2009 року еквівалентно - 152 675,09 грн. та 2199,21 грн., звернуто стягнення на майно заставлене за договором застави рухомого майна №251/03/4/1з від 26.10.2007 року, а саме автомобіль марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, тип - легковий- КОБМІ-В, об`єм двигуна - 1498, кузов VIN- НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , колір чорний металік, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення публічних торгів в порядку виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною експертом на час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» суму судового збору у розмірі 1 548,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 250 грн. у рівних частинах по 899,37 грн. з кожного (том 1 а.с.32-38).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості та пені, позивач посилався на те, що оскільки кредитний договір продовжував діяти, з 09.06.2009 року Банк мав право нараховувати проценти за користування кредитом та пеню яка, на переконання позивача, станом на 23.02.2015 року, становить в загальній сумі 6582,90 доларів США та 447171,75 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 10.06.2009 року по 31.01.2015 року складає 6463,69 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року складає 119,21 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає 333653,90 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів складає 113517,85 грн. та штраф, передбачений п. 4.2 Договору застави №251/03/4/1з від 26.10.2007 року, в розмірі 6500 гривень.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з наявності правових підставі для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У пункті 91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, зроблено висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, зроблено висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19 вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У Постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом в серпні 2009 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, Банк таким чином змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до вимог статті 1050 ЦК України та фактично мав зафіксувати розмір існуючої у ОСОБА_1 заборгованості за процентами та неустойкою і припинити її нарахування.

Натомість, з доданого ПАТ АБ «Укргазбанк» до уточненої позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що розмір заборгованості за процентами за користування кредитом розраховано за період з 10.06.2009 року по 31.01.2015 року та за період з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року, та за відповідні періоди нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за несвоєчасну сплату процентів, тобто поза межами строку користування кредитом, який був змінений банком внаслідок пред`явлення до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову у серпні 2009 року.

У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільних справах» судам роз`яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданого Банком розрахунку заборгованості, складеного поза межами строку користування кредитом, і безпідставно солідарно стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нараховану позивачем заборгованість.

Крім того суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф, передбачений п. 4.2 Договору застави № 251/03/4/1з від 26.10.2007 року в розмірі 6500 грн., не надав належної правової оцінки тому що відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 251/03/4 від 28.10.2007 року у загальному розмірі 154 874,30 грн., яка складається з простроченої заборгованість по кредиту у сумі - 1936,69 доларів США, прострочена заборгованість по процентах 202,74 доларів США, залишку основної суми боргу 17923 доларів США, заборгованісті по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 1 964,57 гривень, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в межах строку позовної давності 234,64 грн., всього 17 923 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2009 року еквівалентно - 152 675,09 грн. та 2199,21 грн., звернуто стягнення на майно заставлене за договором застави рухомого майна № 251/03/4/1з від 26.10.2007 року, а саме: автомобіль марки СУБАРУ ИМПРЕЗА, тип - легковий- КОБМІ-В, об`єм двигуна - 1498, кузов VIN- НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , колір чорний металік, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску який належить на праві власності ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення публічних торгів в порядку виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною експертом на час проведення виконавчих дій, що свідчить про те, що стягнення штрафу за невиконання п.3.3.1-3.3.8 Договору застави після звернення стягнення на заставлене майно є безпідставним.

З урахуванням тих обставин, що позивачем взагалі не могла бути нарахована договірна заборгованість за процентами та неустойкою (штрафом, пенею), а вимог про стягнення іншої заборгованості, зокрема, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено не було, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те що порука ОСОБА_2 за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року є припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 підлягає частиковому задоволенню, рішення суд першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволенню позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України з позивача Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судових витрат по сплаті судового збору, сплачених останнім за подачу апеляційної скарги в розмірі 5 481 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2020 рокускасувати в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 5 481 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: