Справа №199/1761/21
Провадження № 2/0198/142/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»», треті особи по справі - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.А.,

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обгрунтування заявлених вимог, вказуючи на те, що 31 січня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вчинено виконавчий напис за № 698 про стягнення з нього на користь ТОВ » ФК »Женева» заборгованості у розмірі 24 643,61 грн., відповідно до якого 21.02.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника , що направлена підприємству, яке виплачує позивачу заробітну плату - ТОВ »Паллада ТМ».

Позивач вважає, що оспорюваний ним виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що він жодних кредитних договорів з ТОВ »ФК »Женева» не укладав, при цьому вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною.

Посилаючись на ст. ст. 3, 4, 165, 175, 184 ЦПК України позивач просив визнати виконавчий напис № 698, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 31.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ »ФК »Женева» заборгованості у розмірі 24 643, 61 грв., таким, що не підлягає виконанню, стягнувши з відповідача по справі понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору при подані позову у розмірі 908 грв. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грв.

Позивач ОСОБА_1 та представник останнього адвокат Савченко С.А. в судове засідання не з`явилися, надали суду відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності , підтримавши позовні вимоги у повному обсязі (ас.223, 225).

Відповідач по справі ТОВ »Вердикт-Капітал» , що є правонаступником первісного відповідача ТОВ »ФК »Женева», заміна якого здійснена на підставі ухвали суду від 13.09.2021 року (ас.210,211) , в судове засідання не з`явилися, про дату , час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (217-218), при цьому про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим надали до суду відзив на позов (ас.42-46), відповідно до якого просили відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинено відносно безспірної заборгованості. Крім того, також просили відмовити позивачу і у стягненні на його користь витрат на правову допомогу за безпідставністю та недоведеністю таких належними доказами (ас.57-59).

Третя особа по справі приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи на поштову адресу останнього, наданою відповідачем у справі ТОВ »Вердикт - Капітал», у встановленому законом порядку направлялася відповідна повістка про виклик до суду , яка повернута без вручення, з поштовою відміткою про причину повернення - « Адресат відсутній за вказаною адресою» (ас.42, 94-107 ). Разом з тим, враховуючи , що в Єдиному реєстрі нотаріусів інформація щодо приватного нотаріуса Колейчик В.В., станом на час розгляду справи відсутня, що могло свідчити про припинення таким нотаріальної діяльності (ас. 17 ), суд також неодноразово викликав останнього в судове засідання і шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ас. 221,222).

З повідомлення начальника Управління нотаріату Центрального Управління міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.08.2021 року , що надійшло до суду у відповідь на ухвалу про витребування доказів від 20.07.2021 року (ас.163,164), вбачається, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю , видане на ім`я Колейчик В.В. анульовано, діяльність останнього припинено з 18.08.2020 року, при цьому архів приватного нотаріуса та документи нотаріального діловодства на зберігання від Колейчика В.В. до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавались (ас.196,197). З огляду на дане суду не надані матеріали спірного виконавчого напису для дослідження таких в судовому засіданні.

Третя особа по справі приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином , при цьому про причини неявки суд не повідомила (ас.219-220).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 11.05.2021 року постановлено ухвали про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 18-20); про витребування доказів (ас. 21, 22);

- 27.05.2021 року постановлено ухвалу про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (ас.41);

- 09.06.2021 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.82);

- 05.07.2021 року постановлено ухвали про відкладення судового засідання (ас.120, 121); повернення клопотання про витребування доказів без розгляду (ас.122); проведення судового засідання в режимі відеоконференції (ас.123,124);

-10.07.2021 року постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні (ас.136,137);

- 20.07.2021 року постановлено ухвали про витребування доказів (ас.163,164); залишення без розгляду клопотання позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (ас.165);

- 11.08.2021 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.199,200);

- 13.09.2021 року постановлено ухвалу про заміну відповідача , відкладення судового засідання (ас.210,211).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін та інших учасників справи, на підставі наявних у ній письмових матеріалів, при цьому з огляду на наявність в матеріалах справи відзиву ТОВ »Вердикт-Капітал» на позов підстав для ухвалення заочного рішення не має.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав:

- так, судом встановлено, що 31.01.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 698 , відповідно до якого з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 911 від 23.12.2013 року, укладеним з ПАТ « Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 11.05.2018 року є ТОВ »ФК »Женева» , стягнуто заборгованість за період з 11.05.2018 року по 13.12.2019 року в розмірі 23 993, 61 грв., в тому числі : прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11 282, 17грв.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 1, 74 грв., строкова заборгованість за комісією в розмірі 1 735, 91 грв., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 10 973, 79 грв., при цьому за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнута зі стягувача плата в розмірі 650, 00 грв., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить - 24 643, 61 грв. (ас.79).

В ході розгляду справи встановлено, що на даний час правонаступником ТОВ ФК »Женева» на користь якого вчинено спірний виконавчий напис є відповідач по справі ТОВ »Вердикт-Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги та заміну кредитора № 16/01-01-П від 16.01.2021 року (ас.179-187), Додатку № 1 до вказаного договору з якого вбачається, що новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено право вимоги і за договором укладеним з позивачем ОСОБА_1 № 911 (ас.170).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження № 61307297 на підставі виконавчого напису № 698, виданого 31.01.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ »Фінансова компанія «Женева» заборгованості в розмірі 24 643, 61 грв., при цьому в рамках даного виконавчого провадження постановою вказаного приватного виконавця від 21.02.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (ас.102,103).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (ас.119).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України ( в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 31.01.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 31.01.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому , нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Витребувані судом докази , а саме копію нотаріальної справи , заведену у зв`язку із вчиненням спірного виконавчого напису до суду надано не було, при цьому, з наданих приватним виконавцем до суду матеріалів виконавчого провадження (ас.71-79), неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення - вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо отримання позивачем повідомлення - вимоги про усунення порушень боржником.

У матеріалах справи відсутні докази отримання боржником ОСОБА_1 вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання ОСОБА_1 нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушень чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах ВС від 01.09.2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

У постанові від 19.03.2021 року у цивільній справі № 750/3781/20 ВС дійшов висновку, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчиненя нотаріальних дій нотаріусами України).

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, які б свідчили, що в даному випадку, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом з відповідною заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при цьому, стороною відповідача суду не надано доказів, що при вчиненні даного виконавчого напису, нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд, керуючись принципом змагальності сторін, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім при поданні до суду позову судовий збір в загальному розмірі 908, 00 грв.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат в зв`язку з наданням правничої допомоги в розмірі 5 000 грв., суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалась відповідачу ОСОБА_1 адвокатом Савченко С.А. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 01.10.2020 року (ас.147) про що зазначено в ордері, при цьому сам договір до позову не доданий, а відтак, умови останнього суду не відомі, що виключає можливість з`ясування питань, передбачених п.п. 1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до копії квитанції № 19/07/2021 від 12.07.2021 року ОСОБА_1 сплачено 5000,00 грн. адвокату Савченко С.А.(ас.146). , при цьому з розрахунку наданих адвокатських послуг від 19.07.2021 року вбачається, що за всі послуги сплачено загалом 5 000 грв. та такі складаються з підготовки позовної заяви з уточненнями, підготовки процесуальних документів, передплати за участь в суді першої інстанції.

Проте, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, наданий позивачем розрахунок наданих адвокатських послуг, копія квитанції про сплату адвокату 5000 грв., в підтвердження заявленої до стягнення із відповідача на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ст. 137 ЦПК України, оскільки відсутній розрахунок (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів не достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

Суд зауважує, що інформація, яка міститься в розрахунку наданих адвокатських послуг про надання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Отже, в даній частині вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 211, 247, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис за реєстровим номером 698, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 31 січня 2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» ( ), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (), заборгованості за кредитним договором № 5911 від 23 грудня 2013 року, за період з 11 травня 2018 року по 13 грудня 2019 року, в загальному розмірі, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, 24 643, 61 грв. ( двадцять чотири тисячі шістсот сорок три грв., 61 коп.) - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування судових витрат по справі сплачений при поданні до суду позову судовий збір в розмірі 908, 00 грв. ( дев`ятсот вісім грв.).

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : ОСОБА_1 , місцепроживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження - 04053, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, ;

- третя особа 1: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., місцезнаходження - 071400, вул. Грушевського, 15, офіс 6, м. Бровари Київської області;

- третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.А., місцезнаходження - 49005, вул. Сімферопольська, 11, прим.25, офіс 57, м. Дніпро.

Повне судове рішення буде складено 08 жовтня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич