Головуючий у І інстанції Виниченко Л.М.
Провадження №22-ц/824/8494/2021 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Оніщука М.І.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колиба» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колиба» про стягнення боргу за договорами позики,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просив суд стягнути з ТОВ «Колиба» на свою користь грошові кошти у розмірі 116 522 грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 1 165 грн. 25 коп., посилаючись на те, що між сторонами 16.11.2018 року було укладено договір позики № 16/11-18 (поворотної фінансової допомоги), відповідно до умов якого сума позики становить 69 831,90 грн., які позивач, як позикодавець, зобов`язався надати у готівковій формі шляхом перерахування коштів в інтересах ТОВ «Колиба», а саме: 7 596,10 грн., 18 167,04 грн., 11,00 грн., 57,76 грн. на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та 44 000 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 за надані послуги на підставі укладеного договору № 23/10-18 від 23.10.2018 між останнім та відповідачем.

На виконання умов договору позики позивач 16.11.2018 року сплатив грошові кошти у розмірі 69 831,90 грн. на користь осіб, зазначених у п.3.2 даного договору; строк виконання зобов`язання за договором настав 15.05.2019 року.

Крім того, 21.01.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 21/01-19 (поворотної фінансової допомоги), на виконання умов якого позивач в інтересах відповідача сплатив 21.01.2019 року грошові кошти у розмірі 16 612,26 грн. на рахунки ТОВ «Київські енергетичні послуги». Строк виконання зобов`язання за даним договором позики настав 20.04.2019 року.

27.06.2019 року між сторонами було укладено ще один договір позики № 27/06-19 (поворотної фінансової допомоги), відповідно до умов якого сума позики становить 30 078,49 грн., які позивач перерахував в інтересах ТОВ «Колиба» по виконавчих провадженнях № 58002860, № 58003011, а саме: 27.06.2019 року - суму 10 625,55 грн., 01.07.2019 року - 12 000 грн. та 03.07.2019 року - 7 452,94 грн. Строк позики за цим договором становить три календарних місяці з дати перерахування коштів.

Позивач у позові посилався на те, що відповідач свої зобов`язання по поверненню йому коштів в обумовлені у договорах позики строки не виконав та продовжує безпідставно користуватися ними, у зв`язку із чим позивач на підставі ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України і звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Колиба» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 116 522 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 1 165 (одна тисяча сто шістдесят п`ять) грн. 23 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, директор ТОВ «Колиба» Костків Л.Р. подала на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та постановити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи скаргу, посилалась на те, що між сторонами взагалі не існувало правовідносин позики і відповідач ніколи не позичав у позивача грошових коштів, відтак не має невиконаних перед позивачем зобов`язань щодо їх повернення.

У відзиві, що надійшов від позивача ОСОБА_1 , останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Колиба», а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Колиба» - адвокат Власенко В.В. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кушніренко І.О. проти задоволення скарги відповідача заперечили з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 листопада 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Колиба» в особі представника Мазовецького В.П. було укладено договір позики № 16/11-18 (поворотної фінансової допомоги), відповідно пункту 2.1 якого сума позики становить 69 831,90 грн. (а.с.9-11).

Відповідно пункту 3.2 вказаного договору, позика (поворотна фінансова допомога) надається в готівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Колиба»:

- 7 596,10 грн. на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за активну електроенергію, що буде використана ТОВ «Колиба» у листопаді 2018 року, та отриману останнім на підставі договору № 80436 від 06.07.2006 року, укладеного із постачальником електроенергії та ТОВ «Колиба»;

- 18 167,04 грн. на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за активну електроенергію, що буде використана ТОВ «Колиба» у грудні 2018 року, та отриману останнім на підставі договору № 80436 від 06.07.2006 року, укладеного із постачальником електроенергії та ТОВ «Колиба»;

- 11,00 грн. на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за реактивну електроенергію, що буде використана ТОВ «Колиба» та отриману останнім на підставі договору № 80436 від 06.07.2006 року, укладеного із постачальником електроенергії та ТОВ «Колиба»;

- 57,76 грн. на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за надання послуг із перетіканням реактивної електроенергії, що буде використана ТОВ «Колиба» та отриману останнім на підставі договору № 80436 від 06.07.2006 року, укладеного із постачальником електроенергії та ТОВ «Колиба»;

- 44 000 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 за послуги, надані на підставі договору № 23/10-18 від 23.10.2018 року, укладеного між ТОВ «Колиба» та ФОП ОСОБА_2 .

Пунктом 4.1. вищевказаного договору визначено, що строк позики (поворотної фінансової допомоги) становить шість календарних місяців з дати перерахування грошових коштів позикодавцем ОСОБА_1 в інтересах позичальника ТОВ «Колиба» на рахунки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ФОП ОСОБА_2 .

Про виконання позивачем умов договору позики № 16/11-18 від 16.11.2018 року про перерахування коштів у загальному розмірі 69 831,90 грн. свідчать квитанції ПриватБанку від 16.11.2018 на суму 44 000,00 грн., від 16.11.2018 на суму 57,76 грн., від 16.11.2018 на суму 11,00 грн., від 16.11.2018 на суму 18 167,04 грн., від 16.11.2018 на суму 7 596,10 грн. (а.с.13, 17). Кошти перераховувались на виконання договору № 23/10-18 від 23.10.2018, укладеного між ТОВ «Колиба» та ФОП ОСОБА_2 (а.с.14-16), для оплати рахунків та заборгованості за спожиту електроенергію ТОВ «Колиба», згідно інформаційних повідомлень ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а.с.18-21).

Також встановлено, що 21 січня 2019 року між позивачем та ТОВ «Колиба» в особі представника Мазовецького В.П. було укладено договір позики № 21/01-19 (поворотної фінансової допомоги), відповідно до пункту 2.1 якого сума позики становить 16 612,26 грн. (а.с.22-24).

Відповідно пункту 3.2 зазначеного договору, позика (поворотна фінансова допомога) надається в готівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Колиба» на рахунки ТОВ «Київські енергетичні послуги» за активну електроенергію, що буде використовуватись ТОВ «Колиба» у лютому 2019 року, та отриману останнім на підставі договору № 80436 від 06.07.2006, укладеного між постачальником електроенергії та ТОВ «Колиба».

Пунктом 4.1. вищевказаного договору визначено, що строк позики (поворотної фінансової допомоги) становить три календарних місяці з дати перерахування грошових коштів позикодавцем ОСОБА_1 на рахунки ТОВ «Київські енергетичні послуги».

Згідно пункту 5.1 договору позики, позика повертається позичальником позикодавцю наступного дня після закінчення тримісячного строку надання позики (поворотної фінансової допомоги) шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів, належних до повернення, на рахунки позикодавця.

Про виконання позивачем умов договору позики № 21/01-19 від 21.01.2019 про перерахування коштів у розмірі 16 612,26 грн. свідчать квитанції АТ «Банк Кредит Дніпро» № 9 від 21.01.2019 на суму 6 612,26 грн., № 7 від 21.01.2019 на суму 10 000,00 грн. (а.с.26, 27). Кошти перераховувались для оплати ТОВ «Колиба» рахунку від 16.01.2019 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» (а.с.28).

27 червня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Колиба» в особі представника Мазовецького В.П. було укладено договір позики № 27/06-19 (поворотної фінансової допомоги), відповідно до пункту 2.1 якого сума позики становить 30 078,49 грн. (а.с.29-31).

Згідно пункту 3.2 вказаного договору, позика (поворотна фінансова допомога) надається в готівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Колиба»:

- по виконавчому провадженню № 58002860, відкритому Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/1048/16 про стягнення із ТОВ «Колиба» на користь ОСОБА_4 17 348,13 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1 734,81 грн. - виконавчого збору, 370,00 грн. - втрат виконавчого провадження. Загалом сума 19 452,94 грн.;

- по виконавчому провадженню № 58003011, відкритому Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/1048/16 про стягнення із ТОВ «Колиба» на користь ОСОБА_4 9 323,23 грн. невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2015 по 31.07.2015, 932,32 грн. - виконавчого збору, 370,00 грн. - витрат виконавчого провадження. Загалом сума 10 625,55 грн.

Пунктом 4.1. вищевказаного договору встановлено, що строк позики (поворотної фінансової допомоги) становить три календарних місяці з дати перерахування грошових коштів позикодавцем в інтересах позичальника на рахунки Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Про виконання позивачем умов договору позики № 27/06-19 від 27.06.2019 року про перерахування коштів у розмірі 30 078,49 грн. свідчать квитанції АТ «Банк Кредит Дніпро» № 26 від 03.07.2019 на суму 7 452,94 грн., № 12 від 01.07.2019 на суму 12 000,00 грн., № 4 від 27.06.2019 на суму 10 625,55 грн. (а.с.33). Кошти перераховувались Дніпровському районному відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 31.07.2019 про закінчення виконавчого провадження № 58002860, рішення Деснянського районного суду м. Києва за виконавчим листом № 754/1048/16 про стягнення із ТОВ «Колиба» коштів виконано боржником в повному обсязі (а.с.34).

Згідно постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.07.2019 про закінчення виконавчого провадження № 58003011, рішення Деснянського районного суду м. Києва за виконавчим листом № 754/1048/16 про стягнення із ТОВ «Колиба» коштів виконано боржником в повному обсязі (а.с.36).

Усі три укладені з позивачем договори позики від імені відповідача ТОВ «Колиба» були підписані представником Мазовецьким В.П. на підставі довіреності від 20.09.2018 року (а.с.12).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту укладення між сторонами договорів позики та наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в зв`язку з її неповерненням у добровільному порядку.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 грошові кошти, обумовлені у договорах позики, відповідачу ТОВ «Колиба» в особі представника Мазовецького В.П. не передавав, здійснивши натомість від імені товариства певні платежі на користь інших юридичних осіб. Дані обставини були визнані самим позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами передачі ОСОБА_1 грошових коштів не ТОВ «Колиба», а на користь інших юридичних осіб - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Київські енергетичні послуги», Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Таким чином, в спірних правовідносинах відсутня одна з головних ознак боргових відносин - передача однією особою у власність іншій особі грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків, а тому тут необхідно застосовувати загальні положення про повернення майна у зв?язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави (статті 1212, 1213 ЦКУкраїни).

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не передав ТОВ «Колиба» грошових коштів, обумовлених договорами позики, ці договори є неукладеними в силу вимог ч. 2 ст. 640, ст. 1046 ЦК України та не породжують для сторін жодних прав та обов`язків, в тому числі обов`язку ТОВ «Колиба» повернути ОСОБА_1 116 522 грн. 65 коп. грошових коштів, сплачених останнім на рахунки інших юридичних осіб в інтересах відповідача.

На вищенаведені обставини суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не звернув належної уваги, дійшовши помилкового висновку про наявність у справі підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у зв`язку із невиконанням відповідачем умов укладених між ним та позивачем договорів позики.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права, наслідком чого стало ухвалення помилкового рішення про задоволення позову, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колиба» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колиба» про стягнення боргу за договорами позики - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: