Справа № 277/642/21
Номер рядка звіту 12
РІШЕННЯ

іменем України

"07" жовтня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

розглянувши, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт батьківства, тобто, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що з лютого 2010 року вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому постає питання про оформлення пенсії по втраті годувальника на їх спільну дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Але у свідоцтві про народження дитини прізвище та по батькові, згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу записали не ОСОБА_3 , а по прізвищу першого чоловіка ОСОБА_5 . Спільної заяви та заяви батька, ОСОБА_3 , не було, тому запис про батька у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем першого чоловіка ОСОБА_3 .

Той факт, що прізвище дитини записали ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 є головною перепоною у призначенні вищевказаної пенсії на дитину.

Те, що ОСОБА_2 дійсно з лютого 2010 року проживав з нею, вів спільне господарство, та був батьком для їх спільної дитини можуть підтвердити свідки.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до чуду заперечення в якому вказав, що вважає заяву ОСОБА_1 безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявницею не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які свідчать про походження дитини саме від ОСОБА_2 , а сам факт підтримання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 особистих стосунків не може бути покладений в основу визначення біологічного походження дитини від нього та не може однозначно стверджувати про визнання ОСОБА_2 батьківства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть № 950 від 06.06.2021 року та ксерокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 18.06.2021 року Ємільчинським відділом ДРАЦС у Новоград-Волинському районі Житомисрької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 6, 8).

Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 25.05.2011 року відділом ДРАЦС Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком є ОСОБА_7 , а матірю є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Піскуна О. С. спадкова справа щодо спадкового майна померлого ОСОБА_2 не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини до органів нотаріату не звертались та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с. 22).

Відповідно до письмових заяв жителів с. Здоровець Ємільчинського району Житомирської області: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вони підтверджують, що дійсно ОСОБА_1 більше 10 років прожила однією сім`єю з ОСОБА_2 . Від цивільного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 , яку записали на прізвище першого чоловіка ОСОБА_1 . Покійний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали в одному будинку, вели спільне господарство, а також ОСОБА_2 визнавав, що ОСОБА_12 є його дочкою, піклувався про неї, возив її до школи та відвідував батьківські збори. (а.с. 28, 31,33).

Як вбачається з спільної заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - матері, батька та брата ОСОБА_2 , останній проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 з лютого 2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_3 . ОСОБА_2 був батьком для дочки й визнавав себе батьком дитини. (а.с. 29).

Згідно заяви класного керівника учениці Горбівської загальноосвітньої школи ОСОБА_3 Л. О., ОСОБА_16 , остання підтверджує, що ОСОБА_2 більше 4 років привозив дочку ОСОБА_3 до школи, постійно цікавився, як вона навчається, а також відвідував шкільні збори. (а.с. 32).

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

При вирішенні питання щодо встановлення батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 суд звертає увагу на те, що остання народжена поза шлюбом, ОСОБА_2 при народженні ОСОБА_3 та при своєму житті до самої смерті не виявляв бажання бути записаним у свідоцтві про народження дитини або бажання усиновити дитину.

З огляду на це, суд вважає, що заявником не було доведено факт батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , не представлені беззаперечні факти, документи та свідчення, які б могли переконати суд у встановленні відповідного факту, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265,268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.10.2021 року.

Суддя В. В. Заполовський