КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/359/20
Провадження № 6/488/175/21 р.
УХВАЛА

Іменем України

23.09.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Маснюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву виконуючого обовязки заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва Чобану Д. про зміну способу і порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

30.08.2021 року виконуючий обовязки заступника керівника Окружної прокуратури м.Миколаєва Чобану Д., звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.02.2021 року справа № 488/359/20, провадження № 2/488/277/21, за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави до Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та її повернення, в частині стягнення з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір у сумі 3153,00 грн. (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, Рахунок UA0000340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172, ) з Миколаївської міської ради через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради ().

Обґрунтовуючи заяву тим, що заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30.02.2021 року задоволено позовні вимоги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 (правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаєва) в інтересах держави до Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 в якому окрім іншого вирішено стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у сумі 3153,00 грн. Відсутність у Миколаївської міської ради розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору, отже, слід прийняти нові заходи для його реалізації шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.02.2021 року задоволено позовні вимоги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 (правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаєва) в інтересах держави до Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 в якому окрім іншого вирішено стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у сумі 3153,00 грн.

На підставі зазначеного рішення Корабельним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у справі №488/359/20 (№ 2/488/277/21) про стягнення судового збору в сумі 3153,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до вказаного Порядку, зазначені рішення виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів шляхом здійснення безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам.

Пунктом 1 Порядку встановлено, що безсгіірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

При цьому, боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст. ст. 1, 2) встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, гак і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Рада є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів, і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Виконавчі органи створюються радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено поняття рішення про місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Водночас, ст. 22 цього Кодексу до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Також, цією статтею передбачено, що якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Отже, Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має.

Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

Відсутність у Миколаївської міської ради розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору, отже, слід прийняти нові заходи для його реалізації шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті підставою для зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми закону вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду, суд не може змінювати останнє по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідним задовольнити вимоги виконуючого обовязки заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва Чобану Д. та замінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву виконуючого обовязки заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва Чобану Д. про зміну способу і порядку виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.02.2021 року справа № 488/359/20, провадження № 2/488/277/21, за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 (правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаєва) в інтересах держави до Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та її повернення, в частині стягнення з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір у сумі 3153,00 грн. (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, Рахунок UA0000340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172, ) з Миколаївської міської ради через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради ().

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська