Справа № 525/1104/21
Провадження №2/525/384/2021
У Х В А Л А

07 жовтня 2021 року селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 ; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та інше) щодо житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 .

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що в період зареєстрованого шлюбу з 06.06.1992 по 10.12.2014 (шлюб розірвано рішенням суду від 10.12.2014) нею та відповідачем ОСОБА_2 за спільні кошти проводилось будівництво житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Вказана обставина встановлена рішенням суду від 28.07.2017, яке набрало законної сили 07.09.2017. Оскільки вищевказаним рішенням суду встановлено, що спірний будинок був повністю побудований під час шлюбу, на підставі наведених норм права позивачка вважає, що він є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю. Позивач вказує, що у порушення вищевказаних вимог закону та її прав як співзабудовника цього житлового будинку, всупереч вказаного рішення суду, відповідач ОСОБА_2 21.06.2019 зареєстрував за собою на праві приватної власності будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з розміром частки 1. У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності та скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивачка вважає, що існує велика ймовірність того, що відповідач по справі, який зареєстрований єдиним власником спірного будинковолодіння, може продати його та перереєструвати право власності на іншу особу, що значно утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду, вплине на майнові інтереси позивачки.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Згідно ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладеного, положень ст.ст.149, 150 ЦПК України, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, суд вважає, що з урахуванням предмету спору, заявлених позовних вимог, характеру спірних правовідносин, є передбачені законом підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 ; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та інше) щодо житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 .

Станом на час розгляд заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець пов`язує обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 ; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та інше) щодо житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання

Суддя Я.В. Прасол