Провадження №4-с/521/80/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді- Роїк Д.Я.

при секретарі судового засідання Гончаревській І.В.,Коноваловій К.О.

за участю:

представника скаржника Розовайкіна М.Л.

державного виконавця Капсамун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Розовайкіна Миколи Леонідовича про визнання дій державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Капсамун Олега Васильовича неправомірними, скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 зі скаргою, про визнання дій державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Капсамун Олега Васильовича неправомірними, скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Посилаючись на ст. ст. 1,8,22,55 Конституції України, ст. 125 Житлового Кодексу України зазначав, що неприпустимо виселяти інвалідів 1і2 груп з гуртожитків, без надання іншого житлового приміщення, вказуючи що державний виконавець Капсамун О.М. не надав своєчасно постанову про відкриття виконавчого провадження № 66463370 від 12.08.2021 року, просив визнати дії державного виконавця Капсамун О.В. неправомірними та скасувати призначені ним на 29.09.2021 року виконавчі дії по виселенню ОСОБА_2 з гуртожитку, з кімнати № 59 без надання іншого житлового приміщення, запропонувати керівництву ДВС Малиновського районну м. Одеси і Одеської області здійснити відповідні заходи по спрямуванню діяльності їх органів у правове поле, замінивши держвиконавця ОСОБА_3 на більш відповідального посадовця ДВС з нормальною й не корупційною правосвідомістю; на виконання ст. 262 ЦПК України, постановити окремі ухвали на адреси Міністерства юстиції та Генерального прокурора України по фактів скоєних зумисних посадових злочинів, передбачених ст. 364 ч.2 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 р., справу було передано на розгляд судді Роїк Д.Я.

27.09.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про необхідність невідкладного призупинення виконавчих дій, призначених на 29.09.2021 року о 10 годині 00 хвилин.

28.09.2021 року, до суду надійшли додатки до скарги від 24.09.2021 року, в яких представник боржника ОСОБА_1 адвокат Розовайкін М.Л. просив суд винести ухвалу, якою зупинити виконавче провадження №ВП66463370 від 12.08.2021 року по цивільній справі № 521/13724/18, посилаючись на те, що в даний час проводиться касаційний розгляд у Верховному суді справи № 521/13724/18, та клопотання касатора Постіл В.О. про зупинення провадження штучно затягується, хоча недоліки згідно ухвали судді Тітова М.Ю. згідно ухвали Верховного суду від 18.09.2021 року провадження №61-13429ск21 ОСОБА_1 вважає усунутими.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2021 року цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 була прийнята до провадження судді Роїк Д.Я., та призначено справу до судового розгляду на 29.09.2021 року о 09 годині 30 хвилин. Вирішено питання щодо витребування з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) виконавчого документу/виконавчого листа № 521/13724/21, відомостей щодо дати отримання державним виконавцем заяви стягувача про примусове виконання рішення з відміткою про отримання зазначеної заяви, постанови про відкриття ВП № 66463370, відомостей щодо направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття ВП № 66463370, та отримання зворотного повідомлення про її вручення, журналу вихідної кореспонденції або поштової квитанції про направлення рекомендованого поштового відправлення а також за наявності відомості щодо отримання постанови про відкриття ВП №66463370 , а також зобов`язано ОСОБА_1 , на виконання вимог ч.2 ст. 183 надати до суду докази надіслання ( надання ) матеріалів скарги іншим учасникам справи ( провадження).

01.10.2021 року, на виконання ухвали суду, Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) надав до суду витребувані документи.

В судовому засіданні 04.10.2021 року, представник боржника ОСОБА_4 просив не розглядати клопотання від 27.09.2021 року про необхідність невідкладного призупинення виконавчих дій, зазначивши, що воно відпало автоматично, так як рішення суду вже фактично виконано.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року (протокольною) вирішено питання щодо витребування доказів. Задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_2 адвоката Розовайкіна М.Л. оголошено перерву в судовому засіданні до 07.10.2021 року.

07.10.2021 року до суду надійшли доповнення до скарги від 29.09.2021 року, згідно яких представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Розовайкін М.Л. просив суд відповідно до ст.ст. 447-453ЦПК постановити рішення яким визнати усі дії та постанови ст.державного виконавця Капсамун О.В. неправомірними, які суперечать Конституційним гарантіям та нормам Законів України, зобов`язати державного виконавця Капсамун О.В. усунути його правопорушення та повернути проживати інваліда 2 групи ОСОБА_1 до кімнати № НОМЕР_1 у гуртожитку, де він проживав понад 24 роки, вказував що 01.10.2021 року державним виконавцем Капсамун О.В. заблоковані карткові рахунки інваліда 2 групи ОСОБА_1 ,який знаходиться у лікарні.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги викладені у скарзі підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Капсамун О.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Зазначив, що скарга є безпідставною, оскільки ВП 66463370 було відкрито на підставі заяви стягувача та виконавчого листа Малиновського районного суду м.Одеси від 29.07.2021 року по справі № 521/13724/18.

10.08.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП 66463370, та надіслана адресу боржника ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням 13.08.2021 року. Посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження» зазначав, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору , зазначивши, що на даний час за немайновий збір сума виконавчого збору складає 2 мінімальні заробітні плати тобто 12000 грн, та витрати виконавчого провадження 369 грн.

З відкриттям ВП, боржнику надавався термін 10 діб, для добровільного виконання рішення суду.

10.09.2021 року державним виконавцем складено акт, що вимоги виконавчого документи не виконані. Прийнято рішення виселити боржника примусово, та відповідно направлено повідомлення про вчинення примусових виконавчих дій. Вчинення примусового виселення було заплановано на 22.09.2021 року, однак 21.09.2021 року сторона боржника представник звернувся до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій у зв`язку з розглядом судом заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалю Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2021 року ( справа № 521/13724/18) судом відмовлено в задоволенні зазначеної заяви.

Державним виконавцем винесено постанову про залучення представників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій 29.09.2021 року о 10: 00хв. За день до вчинення примусових дій, представники боржника звернулись до державного виконавця, посилаючись на те, що судом розглядається скарга. Але, доказів того, що ОСОБА_1 знаходиться в лікарні не надано, у зв`язку з чим зроблено висновок що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

29.09.2021 року складено акт державного виконавця, яким встановлено, що з виходом на місце, вимоги виконавчого документу виконані в повному обсязі, стягувачем забезпечено винесення та зберігання майна, виконавчі дії закінчено, приміщення звільнено від майна боржника, ключі передані стягувачу.

Виконавче провадження закінчено як фактично виконане, п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно 30.09.2021 року винесено відповідну постанову.

З закриттям виконавчого провадження, винесені в окремі провадження постанова про стягнення виконавчого збору ВП №66999023, та стягнення витрат виконавчого провадження ВП№66998504.01.10.2021 року Державним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника, оскільки доказів наявності у зазначених рахунків статусу рахунків із спеціальним режимом використання, на які не може бути накладено арешт, жодним доказом не підтверджено. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, вислухавши пояснення сторін по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 66463370 з примусового виконання виконавчого листа № 521/13724/18 виданого 29.07.2021 року Малиновським районним судом м.Одеси.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.08.2021 року було відкрито виконавче провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком Укрпочти від 13.08.2021 року, трек номер повідомлення 887. Згідно трекінгу перевірки за кодом 887 відправлення вручено 31.08.2021 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2021 року (справа № 521/13724/18) заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення залишено без задоволення.

Відповідно до акту державного виконавця від 29.09.2021 року, встановлено, що з виходом на місце за адресою АДРЕСА_1 , вимоги виконавчого документу виконані в повному обсязі, усунуто ТОВ «Жилсервіс ЛТД» перешкоди у користуванні власністю у вигляді- койко-місця в кімнаті АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 30.09.2021 року ВП № 66463370 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 521/13724/18 про усунення ТОВ «Жилсервіс ЛТД» перешкод у користуванні власністю у вигляді- койко-місця в кімнаті АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 без надання іншого житлового приміщення, в якому просило усунути йому перешкоди у користуванні власністю у вигляді койко-місце в кімнаті АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 із вказаної кімнати без надання іншого житлового приміщення, було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження винесено в окремі виконавчі провадження.

За приписами ч.1ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. А решт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Так, згідно матеріалів ВП, на примусовому виконанні старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. перебуває виконавче провадження № 66999023 № 66998504 з примусового виконання постанов ВП № 66463370 від 13.09.2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369 грн., та стягнення виконавчого збору у розмірі 12000 грн., винесеної старшим державного виконавцем Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 01.10.2021 року було відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 01.10.2021 року накладено арешт на кошти боржника. Зокрема, постановою від 01.10.2021 накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Роз`яснено, що дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що з скріну з ВП № 66999023 , щодо рахунку боржника у АТ КБ «Приватбанк» сума залишку на рахунку 7,49 грн., не вбачається, що відкриті боржником рахунки є рахунками із спеціальним режимом використання, суд доходить висновку, про правомірність арешту коштів на них державним виконавцем та звернення ним до банку з платіжною вимогою про примусове списання коштів.Доказів накладення арешту на карткові рахунки в АТ «УніверсалБанк» учасниками процесу не надано.

Доводи представника скаржника про те, що арешт на рахунки позбавляє його можливості перебуваючи у медичному стаціонарі, купити необхідні лікарські засоби відхиляються судом, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження знаходження ОСОБА_1 на лікарняному та перебування у медичному закладі на лікуванні, оскаржувана постанова містить застереження щодо непоширення арешту на кошти, на які за законом не може бути звернено стягнення.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).Перелік таких коштів визначений ст. 73 вказаного Закону.

З матеріалів виконавчого провадження, копія яких знаходиться в матеріалах справи не вбачається надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, у зв`язку із чим суд доходить висновку про правомірність дій старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. при винесені постанови про арешт коштів боржника. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

В скарзі від 27.09.2021 року представник скаржника посилається на те, що державний виконавець не направив своєчасно постанову про відкриття виконавчого провадження № 66463370 від 12.08.2021 року боржнику, однак, відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про Виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження доводиться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідні докази направлення та вручення суду надані старшим державним виконавцем Капсумун О.В.

Суд звертає увагу скаржника на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» не вимагає пересвідчення державним виконавцем в отриманні зазначеного документу боржником, крім того, суд приймає до уваги доводи старшого державного виконавця Капсамун О.В. що боржнику було відомо про виконавче провадження, відповідно до його заяви від 17.08.2021 року, на ім`я начальника 1 Малиновського ВДВС Галата Д.В.

Питання щодо того, що діями державного виконавця по виселенню ОСОБА_1 з гуртожитку, з кімнати № 59 без надання іншого житлового приміщення порушуються права інваліда 2 групи, то суд зазначає, що в даному випадку суд не розглядає позов про виселення, і не може давати оцінку рішенням суду, які набрали законної сили. Для оцінки правовідносин, щодо виселення особи і порушення її прав, нормами ЦПК передбачений спеціальний порядок, чим скаржник та його представник скористались, згідно пояснень скаржника звернувшись до суду Касаційної інстанції.

Крім того, згідно абз. 2 ч. 8 ст. 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.Суд роз`яснює, що заявник має право звернутися до Верховного Суду з мотивованим клопотанням про зупинення виконання рішення суду. Само по собі подання касаційної скарги не може бути підставою для зупинення виконання рішення суду .

Щодо заяви від 27.09.2021 року, в якій заявник посилається на норми ст. 447-448 ЦПК України просив призупинити виконавчі дії, призначені на 29.09.2021 , суд зазначає, що вказані норми не містять посилань на можливість суду вживати невідкладні дії шляхом зупинення виконання дій.

На момент розгялду скарги по суті виконавче провадження закінчено.

Посилання представника заявника на ст. 252 ЦПК України не приймаються судом до уваги, оскільки не конкретизовані частина та пункт яку просить застосувати скаржник, та стосуються розгляду справи по суті, та не мають відношення до вимог ЗУ «Про виконавче провадження»

Суд звертає увагу заявника на те, що питання про зупинення виконавчих дій вирішується на підставі ч. 8 ст. 394 ЦПК України судом Касаційної інстанції за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу.

В додатку до скарги від 24.09.2021 року представник заявника посилається на те, що відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводиться до відома сторін або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з їх винесення. Однак, відповідно до ст. 28 ЗУ Про Виконавче провадження боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що спростовує доводи заявника щодо необізнаності боржника та порушення строків передбачених для добровільного виконання рішення суду.

В доповненні до скарги від 07.10.2021 року заявник посилається на ст. 435 ЦПК України, щодо обов`язку звернення державного виконавця Капсамун О.В. до суду з заявою про встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення, вказана вимога не ґрунтуються на приписах ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» та ЦПК України, оскільки звернення є правом а не обов`язком державного виконавця за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, в тому числі таке звернення може бути ініційоване стороною виконавчого провадження. Доказів наявності таких обставин та звернення ОСОБА_1 або його представників до державного виконавця щодо зміни способу або порядку виконання рішення суду не надано.

Стосовно вимоги про визнання усіх дій та постанов старшого державного виконавця Капсамун О.В., суд звертає увагу на те, що скарга підлягає задоволенню якщо вона обґрунтована, враховуючи, що сторона необгрунтувала якими саме діями та рішеннями деражвного виконавця порушені її права, суд визнає скаргу не обґрунтованою.

Вимоги скарги щодо зобов`язання старшого державного виконавця Капсамун О.В. повернути проживати інваліда 2 групи ОСОБА_5 до кімнати № 59 в гуртожитку суд також визнає такими що не ґрунтуються на вимогах закону, в тому числі ч. 2 ст. 451 ЦПК України, та прямо суперечать рішенню прийнятому Малиновським районним судом м. Одеси 11.04.2019 року по справі № 521/13724/18, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, яким усунуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» перешкоди у користуванні власністю у вигляді койко-місця в кімнаті АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали скарги суд вважає, що підстав для винесення окремих ухвал про які просить скаржник не встановлено.

Таким чином вивчивши матеріали справи та встановлені судом обставини, вислухавши сторони, суд вважає вимоги предствника скаржника такими, що не грунтуються на вимогах закону, не підтверджуються належними та допустимими доказами, тому скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Розовайкіна Миколи Леонідовича про визнання дій державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Капсамун Олега Васильовича неправомірними, скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії, -залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.10.2021 року.

Суддя