справа № 489/1037/20 провадження №2/489/203/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Сухно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення боргу з спадкоємця

встановив:

У березні 2020 року позивач АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача, як спадкоємця, заборгованість за кредитним договором № А010061 від 11.09.2008 в розмірі 167170,86 грн. в межах вартості успадкованого майна, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 11.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № А010061 згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 15000,00 доларів США на строк до 10.09.2015. 11.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Крім того, з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору 11.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань 26.02.2104 АТ «Кредобанк» звернулося до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення з позичальника і поручителя боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.08.2014 поводження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з їх смертю. Рішенням цього суду від 24.10.2014 позовні вимоги Банку до ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі та стягнуто з останнього заборгованість в сумі 165515,70 грн. та судовий збір в сумі 1655,16 грн.

Отриманий виконавчий лист неодноразово пред`являвся позивачем до виконання, але виконавчі провадження були завершені через відсутність майна в боржника. Повторно виконавче провадження відкрито приватним виконавцем Миколаївської області 11.02.2020 (ВП № 60957379).

АТ «Кредобанк» дізнався про смерть іпотекодавця ОСОБА_4 лише після винесеня ухвали від 13.08.2014. У зв`язку із цим із претензією кредитора до спадкоємців звернувся до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, яка 13.11.2014 повідомила про неможливість надання інформації щодо спадкової справи. 23.02.2017 представник АТ «Кредобанк» повторно звернувся до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, яка 29.03.2017 відмовила в наданні інформації щодо відкриття спадкової справи. 23.10.2019 АТ «Кредобанк» подано черговий запит до Вітовської нотаріальної контори Миколаївської області щодо спадкоємців ОСОБА_4 , який залишено без відповіді. Також, 23.02.2017 АТ «Кредобанк» було направлено повідомлення-вимогу до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з приводу відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , на яку отримано відповідь від 30.03.2017 про направлення претензії кредитора за належністю до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т., якою заведено спадкову справу.

04.10.2019 та повторно 23.10.2019 Банк надіслав приватному нотаріусу запити відносно спадкоємців ОСОБА_3 , які нотаріусом залишені без виконання.

Про факт визнання за відповідачем права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом Банку стало відомо лише в листопаді 2019 року, після отримання від представника відповідача позовної заяви про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язання за іпотечним договором припиненим.

У зв`язку із цим, 29.01.2020 на адресу відповідача було направлено повідомлення вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в межах вартості успадкованого майна, яке не виконано.

Посилаючись на наведені обставини та те, що до теперішнього часу заборгованість по кредитному договору не погашена, позивач просить стягнути з відповідача, як спадкоємця, заборгованість в сумі 167170,86 грн. в межах вартості успадкованого майна.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 25.03.2020 витребувано у Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 24.04.2020 за клопотанням представника відповідача зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва по справі № 489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання кредитора таким. Що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненим та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень.

Ухвалою суду від 24.11.2020 поновлено провадження у справі та здійснено перехід в загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 23.09.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити.

Направлена на адресу відповідача та третьої особи судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Відповідач та третя особа правом на надання відзиву на позов та письмових пояснень не скористалися.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 11.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № А010061 за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 15000,00 доларів США на строк до 10.09.2015.

Цього ж дня, 11.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник зобов`язалися нести солідарну відповідальність перед кредитором, по зобов`язанням позичальника.

Також, з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4 11.09.2008 був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

З позову вбачається, що через порушення позичальником ОСОБА_2 грошових зобов`язань утворилася заборгованість внаслідок чого АТ «Кредобанк» в лютому 2014 року звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом про солідарне стягнення про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.08.2014 у справі № 489/1377/14-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.09.2014, провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закрито у зв`язку з смертю. Повідомлено Миколаївську міську раду щодо вжиття заходів, передбачених частиною першою статті 1277 ЦК України, щодо майна померлої ОСОБА_4 . У вказаній ухвалі судом було встановлено, що ОСОБА_4 згідно з довідкою Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03.07.2014 була зареєстрована у АДРЕСА_2 зі сторонніми особами, які із нею в родинних стосунках не перебували. До органів нотаріату із заявами про прийняття її спадщини ніхто не звертався.

Рішенням цього суду від 24.10.2014 стягнуто на користь АТ «Кредобанк» з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №А010061 від 11.09.2008 в сумі 165515,70 грн. та витрати на оплату судового збору 1655,16 грн.

Із змісту позову вбачається, що після того як АТ «Кредобанк» дізналося про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його представник неодноразово звертався до Жовтневої (на теперішній час «Вітовська») державної нотаріальної контори Миколаївської області та приватного нотаріуса Ягужинської КТ про надання інформації щодо спадкових справ, заведених після смерті вказаних осіб, для з`ясування кола спадкоємців та направляв претензію кредитора.

Наведені обставини були предметом дослідження Ленінського районного суду міста Миколаєва та Миколаївського апеляційного суду підчас розгляд цивільної справи № 489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненим та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.09.2020 по наведеній справі, залишеного без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2020, відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його позову до АТ «Кредобанк».

Під час перегляду рішення суду першої інстанції Миколаївським апеляційним судом встановлено, що 25.12.2014 позивач звернувся до приватного нотаріуса Ягужинської К. Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_3 , на підставі чого було заведено спадкову справу.

У ній є наявними повідомлення-вимога заявника ПАТ «Кредобанк», отримана Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 27.03.2017, та надіслана приватному нотаріусу Ягужинській К. Т. 30.03.2017, та повідомлення-вимога цього ж Банку, отримана приватним нотаріусом 05.05.2017, а також довідка КЖЕП «Зоря» про те, що ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 . Разом з нею у квартирі проживав, але не був зареєстрований по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

07.08.2017 вказаний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів того, що ОСОБА_3 постійно проживав з померлою матір`ю за однією адресою.

19.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом про встановлення факту постійного проживання його батька ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_4 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_1 та визнання за позивачем права власності на квартиру у порядку спадкування за законом після смерті батька.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.01.2019 вказані вимоги були задоволені.

З відповіді Вітовської (раніш - Жовтнева) державної нотаріальної контори Миколаївської області від 15.12.2020 випливає, що згідно з алфавітними книгами обліку спадкових справ та спадкового реєстру спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нотаріальною конторою не заводилися.

Але відповідно до відповіді цієї нотаріальної контори на адресу ПАТ «Кредобанк» від 13.11.2014 на її адресу від Банку надходила претензія про обов`язок спадкодавця ОСОБА_4 .

Вказаний Банк після цього неодноразово звертався до нотаріальних органів з вимогами до спадкоємців, про що свідчать повідомлення-вимоги від 23.02.17, 24.03.2017 та запитами про отримання даних щодо спадкоємців від 04.01.2019, 23.10.2019.

Наведені обставини також підтверджується наявною у справі відповіддю Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 07.04.2020 № 190/01-09 та копією спадкової справи № 126/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , які були надані на виконання ували суду та письмовими доказами доданими до позовної заяви.

Із дослідженої судом спадкової справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3 , який проживав за адресою іпотечної квартири, була прийнята сином спадкодавця ОСОБА_5 , право власності якого на вказану квартиру в порядку спадкування за законом визнано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.01.2019 по справі №489/4406/17.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 набув право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки та іпотекодержатилем якої є АТ «Кредобанк».

Нормами статей 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.04.2018 у справі №522/407/15-ц, вказано, що приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

За змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

За положеннями вказаної вище норми спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Наведений висновок наведено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 306/2000/16-ц.

Як встановлено судом та підтверджується рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.09.2020, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2020, АТ «Кредобанк» вживав всіх заходів для пред`явлення вимоги до спадкоємців. В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 не повідомив АТ «Кредобанк» про прийняття ним спадщини, що свідчать про свідоме приховування ним факту прийняття спадщини з метою уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки та послужило підставою для відмови в задоволенні його позову по справі № 489/4970/19 про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненим та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, прийняття відповідачем спадщини, до складу якого входить іпотечне майно та не погашення ним в добровільному порядку заборгованості, а також пред`явлення АТ «Кредобанк» вимоги кредитора до спадкоємців відразу після того як Банку стало відомо про смерть поручителя та іпотекодавця, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача, як спадкоємця, заборгованості в сумі 167170,86 грн, яка з урахуванням судового збору стягнута рішенням суду від 24.10.2014, в межах вартості спадкового майна

Так як позовні вимоги задоволено, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2507,56 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Кредобанк» заборгованість за кредитним договором А010061 від 11.09.2008 в розмірі 167170,86 грн. (сто шістдесят сім тисяч сто сімдесят гривень 86 коп.) в межах вартості спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , а також судовий збір в сумі 2507,56 грн. (дві тисячі п`ятсот сім гривень 56 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк», , місцезнаходження: м. Львів, вулиця Сахарова,78;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 08.10.2021.

Суддя І.В.Коваленко