Справа № 143/797/21
05.10.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Огородник Н.А.,
розглянувши у підготовчому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської радипро визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом, -
21 липня 2021 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 25.
До дня смерті спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в с. Новофастів, Погребищенського району, Вінницької області.
Спадкодавець ОСОБА_2 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповів на її ім`я все майно, що належало їй на праві приватної власності. Заповіт посвідчений 27.05.2016 року секретарем виконкому Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 132.
До спадкового майна належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,які розташовані по АДРЕСА_1 .
Житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка згідно із рішенням Новофастівської сільської ради від 16 листопада 1994 року № 12 була передана ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність.
Вона, як спадкоємиця за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця, має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті.
Крім неї право на спадщину мала ОСОБА_3 , яка відмовилась від належної їй частки майна.
Із заявою про прийняття спадщини до нотаріального органу вона (позивачка) звернулася у передбачений законом строк (спадкова справа №238/2011).
Після її звернення до нотаріального органу в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами приватним нотаріусом їй було відмовлено та винесено постанову № 269/02-31 від 08.07.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння та його реєстрації у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації.
Водночас, їй було роз`яснено, що відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 29).
Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився. Проте, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. через канцелярію суду подала заяву,в якій вказала, що в судове засідання з`явитись не має можливості, позовні вимоги визнає (а.с. 30-33).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.
За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Так, судом встановлено, що рішенням Новофастівської сільської ради від 16.11.1994 року № 12 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» було передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), особистого підсобного господарства громадянам села Новофастів та села Бурківці згідно з додатком. У списку за № 420 значиться ОСОБА_2 (а.с.17).
Згідно із відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданому фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 від 17.05.2021 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1941 по 1990 роки (а.с.13-15).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 25 (а.с.7). На день смерті вона проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , та які належали померлій, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 від 17.05.2021 року (а.с. 13-15), довідкою, виданою виконавчим комітетом Погребищенської міської ради № 14-34 від 06.05.2021 року (а.с. 18).
За життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 15.11.2010 року секретарем виконавчого комітету Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 132, згідно із яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).
Позивачка у встановлений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Швеця О.В., що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 238/2011 щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43-54).
Разом із цим, в матеріалах справи міститься заява дочки спадкодавця ОСОБА_3 від 09.06.2011 року, в якій вона повідомляє нотаріальний орган про те, що відмовляється від належної їй частки спадкового майна за всіма підставами (в тому числі за законом і за заповітом) після смерті матері ОСОБА_2 . Також зазначила, що до її відома доведено, що відмова являється остаточним рішенням та поширюється на все спадкове майно (а.с.10).
Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 12).
Відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями в матеріалах спадкової справи відсутні.
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 .
Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивачка бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір.
Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки представник відповідача ОСОБА_5 визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 142, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд,-
Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Оленою Миколаївною.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А», загальною площею 47,7 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., навіс позначений літерою «а», літню кухню-сарай позначених літерою «Б», убиральню позначену літерою «б», погріб з шиєю позначений літерою «В», огорожу позначену за номером 1, ворота з хвірткою позначені за номером 2, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Погребищенська міська рада, код ЄДРПОУ 03772654, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, вул. Б. Хмельницького, 77, 22200.

Суддя