Справа №: 272/523/21
Провадження № 2/272/338/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив:

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,27 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 . 12 травня 1992 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок своїй онуці - ОСОБА_3 . Позивачка є спадкоємицею за заповітом, прийняла спадщину після смерті діда відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає. ОСОБА_1 частково оформила свої спадкові права після смерті діда та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще спадкодавцем, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в повній мірі в позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на вищевказані спадкові земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті діда, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати з відповідача не стягувати.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились.

Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить провести розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки, крім того зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки - ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5,6, 18-22). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,27 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 (а.с. 7,8,9). 12 травня 1992 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок своїй онуці - ОСОБА_3 (а.с. 18-19,20,21,22). Позивачка є спадкоємицею за заповітом, прийняла спадщину після смерті діда відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 33,41,42,43). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає (а.с. 6,41,42,43). ОСОБА_1 частково оформила свої спадкові права після смерті діда та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 4,12,13-16). У зв`язку з тим, що на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще спадкодавцем, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в повній мірі в позасудовому порядку (а.с. 17).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтвердженні належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,27 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті діда, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання позивачки, судові витрати на її користь з відповідача суд не стягує.

Керуючись ст. ст. 4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,27 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті діда, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець