Справа №2/1522/8056/11
Провадження №6/522/889/21
УХВАЛА

08 жовтня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2/1522/8056/11 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про повернення грошей з депозитного рахунку,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про повернення грошей з депозитного рахунку.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.07.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

20.09.2021 року представник КС «ПКТ» - адвокат Племениченко Г.В - звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що вимоги позивача включені до мирової угоди, яка ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011 була затверджена та припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ». У зв`язку з такими обставинами стягнення на підставі рішення суду є безпідставним.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року заяву КС «Перше кредитне товариство» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.10.2021 року.

У судове засідання призначене на 05.10.2021 року сторони не з`явилися, представник КС «Перше кредитне товариство» надав суду заяву, в якій просив задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, також просив зазначену заяву розглядати за відсутністю сторони заявника.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не перешкоджає розгляду цього питання з урахуванням визначених ч.3 ст.432 ЦПК строків розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 08.10.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про повернення грошей з депозитного рахунку.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.07.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення суми внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, суму інфляційного збільшення депозитного внеску (вкладу), 3% річних від простроченої суми задоволено частково.

Стягнуто з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 суму внесків за Договором КР-1/0347/09/1830 від 28 грудня 2009 року у розмірі 19 819,23 грн.

Стягнуто з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень та державне мито в розмірі 198,20 грн.

В іншій частині позивних вимог відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суд з заявою про видачу копії рішення суду та виконавчого листа. 14.06.2017 року Приморським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист та направлено на адресу ОСОБА_1 поштою (а.с.35, 39).

20.09.2021 року представник КС «ПКТ» - адвокат Племениченко Г.В - звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що вимоги позивача включені до мирової угоди, яка ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011 була затверджена та припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ». Вважають, що у зв`язку з такими обставинами стягнення на підставі рішення суду є безпідставним.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

31 травня 2011 року Господарським судом Одеської області було порушено провадження у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство».

05 квітня 2016 року Господарським судом Одеської області у справі №7/17-2087-2011 було постановлено ухвалу, якою було припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ» у зв`язку із затвердженням мирової угоди. Вказана ухвала на момент розгляду даної заяви є чинною, не скасована та не оскаржена (а.с.63-58).

Відповідно до тексту мирової угоди суд ухвалив затвердити мирову угоду, укладену між Комітетом кредиторів Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_2 та Боржником в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Дворніченко О.О. на підставі протоколу засідання комітет кредиторів від 15.02.2016 року.

Відповідно до п.4.2. вказаної мирової угоди з кредиторами кредитної спілки «ПКТ» сплата заборгованості відстрочується на один рік від моменту затвердження мирової угоди.

ОСОБА_1 включений до мирової угоди на суму 64 818,56 грн. та відповідно ним була подана заява до Господарського суду Одеської області (в тому числі і на грошові кошти, які були стягнуті Приморським районним судом м.Одеси від 12.07.2011 року на суму 19 819 гривень).

Вказані обставини підтверджуються ухвалою про затвердження мирової угоди від 05.04.2016 року, в якій наявне прізвище стягувача ОСОБА_1 (а.с.67).

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Згідно із положеннями статті 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з положень статей 77, 79 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода повинна містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов`язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Пунктом 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню, у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011 було припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ» у зв`язку зі затвердженням мирової угоди між Комітетом кредиторів Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_2 та Боржником в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Дворніченко О.О. на підставі протоколу засідання комітет кредиторів від 15.02.2016 року.

Відповідно до вищевказаної мирової угоди сторони домовилися щодо порядку та строків погашення заборгованості відповідно до графіку, який встановлений в самій мировій угоді.

До такої мирової угоди в тому числі включений стягувач за вказаним виконавчим провадженням, а саме ОСОБА_1 .

Отже укладеною мировою угодою врегульоване у т.ч. подальше виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси на користь ОСОБА_1 і тому наслідком затвердження цієї мирової угоди є стягнення грошової суми на користь стягувача саме і на підставі укладеної мирової угоди, а не на підставі виконавчого листа, який виданий на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.07.2011 року.

Крім того, наявність виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа та мирової угоди у справі про банкрутство №7/17-2087-2011 від 05.04.2016 року, до якої включені вимоги ОСОБА_1 з виконання цього ж рішення, може призвести до подвійного стягнення з відповідача суми однієї й тієї ж заборгованості.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою ( Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Також, суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року було затверджено перелік кредиторів КС «ПКТ» і графік погашення заборгованості перед ними та пунктом 3 резолютивної частини вказаної ухвали передбачено, що КС «ПКТ» «з дня затвердження мирової угоди Боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди».

Враховуючи це, проведення стягнення на підставі виконавчих документів осіб, які отримані на підставі окремого рішення суду є несправедливим, оскільки порушує графік погашення заборгованості перед кредиторами КС «ПКТ» згідно умов ухвали Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року, порушує інтереси осіб, які своєчасно подали заяви до КС «ПКТ» в рамках процедури банкрутства.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява КС «Перше кредитне товариство» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260,261, 263, 268, 353-354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про повернення грошей з депозитного рахунку задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, який виданий на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.07.2011 року по справі №2/1522/8056/11 про примусове стягнення з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (, місцезнаходження: м.Одеса, вул.Базарна, 104) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) суму внесків за Договором №КР-1/0347/09/1830 від 28 грудня 2009 року у розмірі 19 819,23 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 08.10.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі