Справа №345/3169/21
Провадження № 2/345/979/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2021 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., при секретарі судового засідання Боднар Н.Ю. розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його наступним. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калуш Івано-Франківської області і на даний час проживає по АДРЕСА_1 . Її батьку ОСОБА_4 та матері ОСОБА_2 на праві приватної, спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. 13. 09. 2019 ОСОБА_4 помер, а після його смерті відкрилась спадщина на 1 / 2 частину квартири, загальною площею 60, 8 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги успадкувала спадкове майно і рішенням Калуського міськрайонного суду від 16.09.2020 за нею визнано право власності на ј частини даної квартири, яке залишено в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.01.2021. Крім позивача, як спадкоємець першої черги, успадкувала спадкове майно також її сестра ОСОБА_3 за якою рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.04.2021 визнано право власності на ј частини даної квартири. Таким чином, спірне житло знаходиться у спільній частковій власності між позивачем та відповідачами. Зазначає, що на правах співвласника має намір користуватися цим житлом, вчиняти дії по його утриманні, підтриманню в належному стані, тощо. З цією метою, позивач 12.01.2021 та 29.06.2021 прийшла до вищевказаної квартири, однак потрапити в житло їй не вдалося, так як відповідач не надала їй доступу в нього. З цього приводу вона зверталася в Калуський відділ поліції та отримувала відповіді про те, що в даному випадку вбачаються ознаки цивільно - правових відносин та рекомендовано звернутися до суду. Як наслідок, вважає, що має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належним їй на праві часткової власності спадковим майном - квартирою АДРЕСА_2 . Тому, просить суд винести рішення яким зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні спірною квартирою, а також стягнути судові витрати.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги вона не визнає, а в задоволенні позову просить відмовити. Зокрема зазначає, що вона є співвласником спірної квартири, в якій частки в натурі не виділено, що унеможливлює визначити якою саме частиною квартири вона перешкоджає користуватися позивачу. Пояснює, що рішення суду від 16.03.2021 яким зобов`язано її не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні спірним житлом ОСОБА_1 . Івано-Франківським апеляційним судом скасовано та є таким, що набуло законної сили. Також відповідач ОСОБА_3 перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою по АДРЕСА_2 не може оскільки проживає за межами Івано-Франківської області. Звертає увагу, що неодноразово намагалась з позивачем врегулювати даний спір від чого остання відмовилась.

Відповідач ОСОБА_3 також скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву в якому зазначила, що перешкод у користуванні спірним житлом нікому не чинить, фактично доступу до даного житла не має, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові. Просять суд їх задоволити.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечили з підстав наведених у поданих відзивах. Наголосили, що неодноразово намагались врегулювати даний спір, однак позивач ОСОБА_1 на будь-які компроміси не погоджується, виключно бажає продати житло та розділити кошти відповідно до виділених часток співвласників.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

За ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.03.2011 встановлено порядок користуванням жилим приміщенням по АДРЕСА_2 : виділено в користування ОСОБА_2 кімнату № 5 площею 17 м2; виділено в користування ОСОБА_4 кімнату №4 площею 16,9 м2; кімнату № 3 площею 10,2 м2 , вбиральню, ванну кімнату , кухню, коридор залишити в загальному користуванні сторін та зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні виділених кімнат та приміщень квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, а тому рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано право власності на ј частини квартири, загальною площею 60,8 кв.м., оціночною вартістю 485 983 грн., яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 6). Тому, 29.10.2020 позивачу видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ј частини спірної квартири (а.с. 8).

Вказані судові рішення є такими, що набули законної сили.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

16.03.2021 Калуським міськрайонним судом винесено рішення яким зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання надати вільний доступ до вказаної квартири (а.с. 42-43). Однак, вказане судове рішення постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.06.2021 вищевказане рішення скасовано з підстав порушення норм процесуального права (а.с. 44-46).

З даного приводу судом встановлено, що окрім позивача та відповідача ОСОБА_2 співвласником спірної квартири також є ОСОБА_3 . Зокрема, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на ј частини квартири АДРЕСА_2 .

За ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином співвласниками квартири, що за адресою АДРЕСА_2 є сторони по справі, яким виділено відповідні частки.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідач ОСОБА_2 наголошувала на тому, що неодноразово намагалась з ОСОБА_1 врегулювати даний спір добровільно та в позасудовому порядку, однак остання на будь-які компроміси не погоджується. Однак, даний факт матеріалами справи не підтверджено. Натомість в матеріалах справи містяться ряд звернень в поліцію з приводу конфліктів щодо доступу до спірного житла (а.с. 10, 31-32) на що надано ряд відповідей (а.с. 33, 34, 35, 36, 37, 38, 40) про те, що фактично підтверджує факт створення перешкод відповідачем ОСОБА_2 у користуванні ОСОБА_1 належною їй часткою квартири, а між ними вбачаються цивільно-правові відносини.

ОСОБА_1 фактично проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак даний факт не позбавляє її права користуватися належним їй майном - ј частиною, що розташована по АДРЕСА_2 як співвласником без реєстрації (а.с. 15, 16).

Аналогічно той факт, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована і фактично проживає з 1977 за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 16, 29, 39) на гарантує їй право одноособово користуватися та розпоряджатися даним житлом, оскільки і позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 є співвласниками квартири, яким виділено в ній частки.

Визначальним для захисту права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає у користуванні власністю позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, незрозумілим залишається те, яким чином відповідач ОСОБА_3 , яка також є співвласником спірного житла, чинить перешкоди ОСОБА_1 у його користуванні. Зокрема, ОСОБА_3 , вказала, а інші учасники не заперечили, що вона в спірному житлі не проживає, спірною квартирою не користується та нікому перешкод у користуванні квартирою не чинить.

А тому, позовні вимоги в частині зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 та забезпечення вільного доступу до даної квартири є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Зважаючи на вищевикладене позов підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати слід вирішити в порядку ст. 141 УПУ України.

На підставі викладеного, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод користування житлом - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 судові витрати в сумі 908, 00 грн. зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: