Справа №2-2677/10
Пр.№6/333/269/21
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., представника заінтересованої особи Щетинкіної А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у порядку ст.441 ЦПК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року у справі № 6-42/11 подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 скасовано ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року та обмежено ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання цивільно-правових зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Наразі виникла необхідність у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з метою відвідати батьків, які є пенсіонерами та проживають у Автономній Республіці Крим. Зокрема, батьком заявника є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матірю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки заявника перебувають у шлюбі з 1974 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У 2004 році батьки заявника придбали будинок за адресою: АДРЕСА_1 та з того часу постійно мешкають за вказаною адресою, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ОСОБА_1 є єдиним сином у батьків. До встановлення обмеження виїзду за кордон останній постійно відвідував батьків. Останнім часом здоров`я батьків погіршилося, що вимагає додаткового догляду та допомоги. ОСОБА_1 не має на меті виїхати за кордон з метою ухилення від виконання цивільно-правових зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки має у м. Запоріжжя сім`ю, сина та постійне місце мешкання. Син навчається у школі, має гарні успіхи.

Наразі заявник намагається регулярно сплачувати наявний боргу. Факти ухилення від виконання покладених зобов?язань відсутні. У подальшому ОСОБА_1 буде продовжувати сплачувати борг. Обмеження у праві виїзду за межі України ніяким чином не може вплинути на можливість погасити заборгованість, оскільки ОСОБА_1 не може вивезти майно за кордон, на яке накладено обтяження. Виїзд ОСОБА_1 ніяк не може вплинути на його матеріальне становище та не може дати йому можливість виплатити борг, то тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке уже триває більше трьох років, є не забезпеченням виконання обов?язків, а своєрідним катуванням, оскільки лишає навіть можливі відвідати батьків, які є особами похилого віку та потребують у подальшому більше уваги та допомоги.

Просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Представник заінтересованої особи Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Щетинкіна А.С. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, просила відмовити у задоволенні.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Комунарського ВДВС перебуває виконавчий лист № 2-2677/2010 виданий Комунарським районним судом міста Запоріжжя 29.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 147 084 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року у справі № 6-42/11 подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 скасовано ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року та обмежено ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання цивільно-правових зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі "Гочев проти Болгарії" Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою "Напияло проти Хорватії" (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою "Луордо проти Італії " (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою "Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини" (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", §124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш і Фельдешне Хайлик проти Угорщини", §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою "Сіссаніс проти Румунії"), скарга № 23468/02, § 70).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон можуть бути установлені судом не за наявність факту невиконання зобов`язання, установленого рішенням суду, а за ухилення від його виконання.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Виконання будь-якого рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогамст. 6 Конституціїпро захист прав людини та основних свобод.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як встановлено в судовому засіданні підставою для обмеження у праві виїзду за кордону ОСОБА_1 слугувало те, що останній був боржником у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості по справі за № 2-2677/2010.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 сплачує борг частинами, що підтверджується копіями квитанцій, які заявник долучив до своєї заяви.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи, що боржник від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду не ухиляється, частково сплачує заборгованість, а факт наявності в повному обсязі невиконаного зобов`язання не є достатньою підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон. За таких обставин заява є обгрунтованою.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 28.05.2011, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , застосоване відносно нього відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької обалсті від 20.06.2017 року.

Виконання ухвали суду доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Володимирська, 26).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Ю.Р.Піх