ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 жовтня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3232/21

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1312/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Бобрової І.О.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

з участю секретаря: Зіньковець О.О.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Деснянське» Чернігівської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення,

місце постановлення рішення судом першої інстанції м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 15.07.2021,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року через відділення поштового зв`язку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_4 , в якому просили вселити їх в квартиру АДРЕСА_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Мотивовані позовні вимоги тим, що на підставі рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2020 № 474 на їх родину з 4 осіб було видано ордер № 47 на право зайняття житлового приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , в якій позивачі зареєструвалися 25.11.2020, що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради. ОСОБА_1 є наймачем частини даної квартири, яка не приватизована. Власником іншої частини є відповідач ОСОБА_4 . Проте, вселитися до спірної квартири позивачі не можуть, оскільки відповідач чинить перешкоди у їх вселенні, не впускає до спірного житлового приміщення, змінив замки. У зв`язку з вищенаведеними обставинами і виникла необхідність звернення з даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 липня 2021 року позов задоволено. Вселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 грн 00 коп.

Розглядаючи справу, та, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що після отримання ордеру від 23.10.2020 ОСОБА_1 одразу (27.10.2020) зареєструвала місце свого постійного проживання разом із членами сім`ї в квартирі АДРЕСА_2 та вчинила дії, спрямовані на вселення до цього жилого приміщення, що свідчить про набуття нею права на квартиру АДРЕСА_2 , яка виділена КП «Деснянське» Чернігівської міської ради з наданням статусу службового житла. Після реєстрації позивачів місця свого постійного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , відповідач вчинив дії, спрямовані на створення перешкод у фактичному вселенні до квартири АДРЕСА_2 шляхом заміни замків вхідних дверей. Зазначене підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі й відеофіксацією, наданою відповідачем до відзиву, про недопущення позивачів до квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивачів.

Так, скаржник зазначає, що відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 04.02.1988 ордер про вселення в надане службове жиле приміщення дійсний протягом 30 днів; крім того, між громадянином, на ім`я якого виданий ордер, та наймодавцем укладається договір найму службового жилого приміщення. Враховуючи викладене, на думку скаржника в даній справі термін дії ордеру про вселення закінчився 22 листопада 2020 року, оскільки ордер виданий 23 жовтня 2020 року, а вселення проводилось 25 листопада 2020 року. Також позивачами до позовної заяви не надано договір найму службового жилого приміщення між наймачем ОСОБА_1 та наймодавцем КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, чим порушені вимоги пункту 26 Положення.

Скаржник звертає увагу і на рішення ЄСПЛ у справах «Проніна проти України», «Руїз Торія проти Іспанії», «Хірвісаарі проти Фінляндії».

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Деснянське» Чернігівської міської ради своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не скористались.

Представник відповідача тричі заявляв клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні 29.09.2021 підтримав апеляційну скаргу, обгрунтовуючи свою позицію доводами, які в ній викладені. Сам відповідач до суду не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи від свого імені не подавав. Представнику відповідача роз`яснювалося право заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за участю відповідача в режимі EASYCON (з власного помешкання) чи з будь-якого наближеного до місця проживання відповідача суду. Своїм правом на подачу такого клопотання відповідач не скористався.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом по справі встановлено, що квартира АДРЕСА_3 є трикімнатною, загальною площею 66,7 кв.м. та має два особові рахунки. Відповідач володіє 9/20 частками даної квартири на підставі договору дарування від 09.10.2008 до якої входить кімната "4" з балконом. Дана частка має адресу - квартира АДРЕСА_4 приміщення знаходяться у спільному користуванні.

Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 227 від 18.06.2020 «Про затвердження списків громадян, поставлених на квартирний облік, виділення житла підприємствам, громадянам міста, видачу ордерів» виділено КП «Деснянське» Чернігівської міської ради комунальну двокімнатну, житловою площею 21.4 кв.м., квартиру АДРЕСА_1 . Надано квартирі статус службової (а.с.10).

23 жовтня 2020 року на підставі рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 474 від 20.10.2020 видано гр. ОСОБА_1 ордер на жиле приміщення № 47 серії СЛ з сім`єю з 4 осіб на право зайняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.9).

Відповідно до повідомлення Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 25.11.2020 № 09-05/277 по АДРЕСА_5 27.10.2020 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

12.11.2020 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради на підставі рішення МВК № 474 від 20.10.2020, договору №2/406 від 12.11.2020, ордеру № 47 від 23.10.2020 на ім`я ОСОБА_1 відкрило особовий рахунок № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 , розмір зайнятої площі 36.78 кв.м. (а.с.14).

Довідками про результати перевірки інформації, викладеної у повідомленні від 19.12.2020, 28.12.2020, що затверджені заступником начальника Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, встановлено, що ОСОБА_4 чинить активні перешкоди до заселення позивачів до квартири АДРЕСА_1 , яке зареєстровано ЖЕО №61627 від 07.12.2020, ЖЕО №59481 від 25.11.2020 та №59882 від 27.11.2020 (а.с. 11, 13).

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

У частині четвертій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 121 ЖК УРСР службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Частиною 1 статті 122 на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Рішення про надання службового житла позивачам та виданий позивачам ордер на вселення у спірне приміщення недійсними не визнавалися.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 червня 2021 року у справі № 750/4503/21 у задоволенні позову ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправними і скасування рішень, зокрема: пункту 1.1 рішення від 18.06.2020 № 227 про виділення КП «Деснянське» Чернігівської міської ради квартири АДРЕСА_1 та надання їй статусу службової; пункту 7.1.1 рішення від 20.10.2020 № 474 про виділення житлової площі та видачу ОСОБА_1 ордеру на службову квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено. Рішення чинності не набрало.

Посилання відповідача на 30-денний строк дії ордеру та відсутність в матеріалах справи договору найму житлового приміщення не є підставою для скасування рішення суду. Правовідносини між позивачами та КП «Деснянське» й Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради не зачіпають та не стосуються прав відповідача. Як вказано вище, відповідач є власником за договором дарування 9/20 частин квартири. Приймаючи частину квартири в дар, відповідач не міг не розуміти, що інша частина квартири йому не належить і інший власник має право реалізувати своє право власності на свою частку в будь-який момент. Активні дії відповідача, що виразилися в перешкоджанні позивачам вселитися в виділену їм квартиру АДРЕСА_2 , зміні замків на вхідних дверях, є протиправними, оскільки позивачі вселяються в спірне приміщення на законних підставах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що права відповідача на користування спірною квартирою через вселення позивачів не будуть порушені, позивачі набули рівних із відповідачем прав користування спірною квартирою у встановленому законом порядку, діями відповідача порушено право позивачів на вільне розпорядження та володіння спірною квартирою, так як у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача позивачі не можуть вселитися та проживати у спірній квартирі, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вселення позивачів до спірної квартири.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, урахував конкретні обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та ґрунтується на засадах верховенства права.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 липня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

О.Є.Мамонова

Повний текст постанови суду складений 06.10.2021.