Справа №: 272/275/21
Провадження № 2/272/244/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Чуб І.А.,

секретаря судового засідання - Яцюк В.С.,

за участю : позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною. Позовні вимоги мотивує тим, що з 19.02.2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного сімейного проживання мають сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто аліменти на утримання сина. Аліменти він сплачує на утримання сина щомісячно, заборгованості не має. Після розірвання шлюбу, відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні з сином і на даний час перешкоджає у побаченні та спілкуванні з сином. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його сином, стосовно неможливості мого нормального спілкування із його сином. Всі намагання позивача, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не можу нормально зустрічатися з сином. Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку. Його права як батька сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений був звернутися до суду із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку зустрічей з дитиною та участі у її вихованні. 30.10.2017 року ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області було визнано мирову угоду, укладеною між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_6 . Мирову угоду відповідач не виконувала. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Андрушівської РДА та 29.08.2019 року даною комісією було прийняте розпорядження № 187 у відповідності до якого йому було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_5 у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини без її присутності. Фактично, з моменту прийняття даного розпорядження, відповідач ігнорувала таке розпорядження, продовжувала і продовжує чинити перешкоди його спілкуванню з сином, участі у його вихованні. 16 січня 2020 року відповідач написала розписку, що не буде перешкоджати у виконанні розпорядження, але сподівання його не виправдались та невдовзі, відповідач знову почала безпідставно чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, взагалі почала сина переховувати, викликати поліцію. Становище позивача щодо участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_7 значно погіршилося, оскільки фактично відбулося звуження його прав за даним розпорядженням. На жаль ситуація не покращилась, та майже останні півроку, позивач весь час тільки і намагається стабілізувати дану обстановку. Настрій, думки та міркування відповідача з приводу його участі у вихованні та побаченні з сином змінюються в залежності від днів тижня, відповідач втручається та своїми діями негативно впливає на стосунки батька та сина. Такі ситуації вкрай важко та негативно впливають на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. ОСОБА_7 доводилося бачити різні неприємні ситуації, ініціаторами яких була відповідач. Вважає, що його вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законними та обґрунтованими та просить суд зобов`язати ОСОБА_6 не перешкоджати йому ОСОБА_1 брати у часть у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити наступні способи його ОСОБА_1 участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисте спілкування: особисті зустрічі кожної п"ятниці після навчання з можливістю забирання дитини до місця прожизання батька і повернення дитини, сина ОСОБА_7 в неділю за місцем проживання матері; п"ятнадцять днів влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_6 ; на шкільних канікулах без обмежень та присутності матері ОСОБА_6 та зобов`язати ОСОБА_6 , за два дні до дня зустрічі з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це на наступний день з дня настання таких обставин.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити, зазначивши, що відповідач постійно чинить перешкоди щодо зустрічей його з сином, проте також погодився із висновком органу опіки та піклування та не заперечував щодо встанолення йому зустрічей із сином з врахуванням вказаного висновку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, поданий до суду відзив не підтримала та пояснила, що на даний час вона та син проживають у м.Одесі, він з вересня 2021 року піде до школи в м.Одесі. Вона не заперечує щодо зустрічей сина з батьком у вихідні дні та святкові дні у м.Одесі за місцем їхнього проживання, на канікулах за місцем проживання батька та щодо спільного відпочинку сина з позивачем під час літніх канікул. Також вказала, що іноді у неї з позивачем виникали конфлікти з приводу зустрічей позивача з сином, тому що вона хвилювалася за здоров`я сина.

Представник відповідача визнала частково позовні вимоги з врахуванням пояснень, наданих відповідачем та не заперечувала щодо висновку органу опіки та піклування, який було складено за погодженням думки сторін.

Представник третьої особи вказала, що дійсно між сторонами виник спір з приводу участі батька позивача ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, та під час їхніх зустрічей виникали конфліктні ситуації між батьками. Проте органом опіки та піклування було вивчено дану ситуацію та встановлено, що дитина прагне зустрічатися з батьком, тому з врахуванням позицій сторін було складено висновок органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, який вона повністю підтримує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.05.2017 року було розірвано та стягнуто аліменти на утримання сина (а.с.11,13). Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Згідно свідоцтва про зміну імені виданого 09.07.2020 року відповідач ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.37).

30.10.2017 року ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області було визнано мирову угоду, укладеною між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_6 (а.с.20). Мирову угоду відповідачка не виконувала. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Андрушівської РДА та 29.08.2019 року даною комісією було прийняте розпорядження № 187 у відповідності до якого ОСОБА_1 було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_5 у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матір"ю дитини без її присутності (а.с.15). 16.01.2020 року ОСОБА_6 написала розписку, з якої видно, що вона не буде перешкоджати у виконанні розпорядження (а.с.14). Із довідки виконавчого комітету Пісківської селищної ОТГ видно, що до складу сім"ї ОСОБА_1 входить: дочка - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_6 (а.с.16). Із довідки-характеристики на ОСОБА_1 видно, що він проживає в смт.Пісківка з 2004 року. На його вихованні знаходяться з 2006 року 2 дочки від першого шлюбу, 17 та 16 років. На той час працював в смт.Пісківці вантажником на складі у приватного підприємця. За час проживання скарг та зауважень до виконкому Пісківської селищної ради не надходило (а.с.21). Із довідки-характеристики станом на 31.05.2021 року на ОСОБА_1 видно, що він проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації, зареєстрований : с.Цмівка, Шепетівського району, Хмельницької області, за період проживання в смт.Пісківка, скарг та заяв, вимог на його ім"я в письмовій чи усній формі до Пісківської селищної ради не надходило. За місцем проживання зі слів сусідів та депутатів характеризується позитивно (а.с.71). З акту обстеження від 28.05.2021 року матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , видно, що ОСОБА_1 дійсно проживає в даний час за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, а також в даний час являється опікуном своєї дочки ОСОБА_6 , 2001 року народження, яка проживає разом з ним за даною адресою без реєстрації (а.с.70). Із постанов Бородянського районного суду Київської області від 17.11.2014 року та від 21.08.2019 року видно, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та за ст. 191 ч.1 КУпАП та піддано до адміністративного стягнення (а.с.97-98).

Згідно висновку органу опіки та піклування Андрушівської міської ради, перевіркою було встановлено, що батько, ОСОБА_1 , проживає в с. Пісківка, Бородянського району, Київської області, працює таксистом, має дві дорослі дочки від першого шлюбу. Від другого шлюбу має сина, якого хоче постійно бачити, приймати участь у вихованні та утримувати його. Після розлучення син залишився проживати з матір`ю, яка зареєстрована в с. Нехворощ. Зі слів батька, його колишня дружина чинить перешкоди в побаченнях з сином і тому він звернувся до суду з метою відстояти своє батьківське право на спілкування з ОСОБА_7 . На даний час він має намір за бажанням сина проводити з ним вихідні та святкові дні, забираючи його до себе з ночівлею. На період канікул він має намір забирати ОСОБА_7 по місцю свого проживання в Київську область і за декілька днів до закінчення канікул привозити до місця проживання матері.

Мати, ОСОБА_4 , зареєстрована в с. Нехворощ, Бердичівськогого району, але на даний час проживає в м. Одеса. Мати працювала в дитячому садочку вихователем, наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до з-х років. Син ОСОБА_5 проживає разом з нею, навчається в 2 класі. Зі слів матері дитини, вона дуже хвилюється за сина, тому що в період спільного проживання з гр. ОСОБА_1 він періодично вживав спиртні напої, поводив себе агресивно. Проте на даний час вона згодна відпускати дитину на вихідні та святкові дні на побачення з батьком з 10 год. до 19 год. без ночівлі. На канікули батько може забирати дитину до місця свого проживання за бажанням сина, але повертати за декілька днів до початку навчання в школі. Вона не буде чинити перешкод в тому разі, коли батько під час зустрічей з сином не матиме ознак алкогольного сп`яніння і вестиме себе адекватно.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту

прав дитини від 10.09.2021 року протокол № 11, орган опіки та піклування Андрушівської міської ради вважає за доцільне встановити час та місце зустрічей гр. ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вихідні та святкові дні з 10 год. до 19 год.; у канікулярні дні по місцю

проживання батька в с. Пісківка, Бородянського району, Київської області за

бажанням сина, але повертати за декілька днів до початку навчання в школі.

Під час зустрічей з сином гр. ОСОБА_1 має поводити себе адекватно та не вживати алкогольні напої (а.с.106).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень сторін, сторони не можуть погодити порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 та спілкуванні з ним, у зв`язку з чим позивач бажає вирішити спір, який існує між ним та відповідачем щодо його участі у вихованні та спілкуванні з сином, в судовому порядку, що також підтверджується заявою ОСОБА_4 з якою вона зверталася в поліцію щодо прийняття мір щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_10 згідно даної заяви про звернення, витягом з медичної картки дитини, довідкою з навчального закладу (а.с.48-55).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач її батько, а ОСОБА_11 її менший брат. Вона з батьком кожні вихідні їздили до брата, однак його мати не дозволяла нікуди вийти з ним. Дозволяла бачитися лише в її присутності, на наші пропозиції поїхати погуляти чи щось купити ОСОБА_7 відмовлялася.Тому іноді викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працював Нехворощанським сільським головою та ОСОБА_10 , мати відповідача ОСОБА_4 , викликала його додому, тому що коли приїздить батько дитини на зустрічі постійно виникають скандали, викликали поліцію, батьком погрожував матері, тому що вона не пускала дитину до нього. Дитина хотіла бачитися з батьком, проте мати та її батьки перешкоджали зустрічам дитини з батьком.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_11 її онук. Позивач ОСОБА_1 приїздив побачити сина та вони ніколи не відмовляли йому, окрім тих днів, коли він приїздив не у визначені дні. Останній раз позивач приїздив, то був конфлікт, тому що він взяв дитину на руки та хотів кудись нести, вони не пустили. Дозволяли бачитися та гуляти у присутності матері. Дитина нормально ставиться до батька.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що знає ОСОБА_4 , яка проживала по сусідству в с.Нехворощ. Їй відомо, що ОСОБА_4 була у шлюбі із ОСОБА_1 та жила з ним в Київській області. Потім вона розлучилася з ним та переїхала проживати в с.Нехворощ до батьків. Також вказала, що вона працює вчителем та знає, що ОСОБА_4 гарна матір, завжди цікавилася шкільним життям сина, батька в школі не бачила. Щодо зустрічей ОСОБА_7 з батьком їй нічого невідомо.

Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкод тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь в її вихованні.

Відповідно до змісту ст. 159 СК України, той з батьків кому чиняться перепони у спілкуванні з дитиною, особою з ким проживає дитина - має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності та систематичності побачень, можливості спільного відпочинку

Згідно ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживанням алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право батька на спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні, мати не має права перешкоджати у здійсненні батьком, своїх прав щодо виховання дитини.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином суд враховує вік дитини, доброзичливе відношення позивача до дитини та бажання з ним спілкуватися, думку матері щодо даного питання.

В ході судового розгляду судом встановлено, що між сторонами виник конфлікт з приводу участі батька у спілкуванні з дитиною, що підтверджується показаннями свідків, письмовими доказами, тому враховуючи обставини справи, бажання батька спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, суд вважає, що порушене право позивача ОСОБА_1 на спілкування з сином та участь у його вихованні підлягає захисту шляхом визначення судом участі батька у спілкування з дитиною, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання позивачу матір`ю дитини ОСОБА_4 інформації щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини та повідомлення особисто у разі таких змін та встановлення наступних зустрічей: зустрічі ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 у вихідні та святкові дні з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання дитини без присутності матері; спільний щорічний відпочинок влітку протягом 15 календарних днів з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем проживання; зустрічі в період осінніх, зимових, весняних шкільних канікул без присутності матері, з виїздом до місця проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання та повернення дитини за місцем її проживання за три дні до навчального періоду.

Суд вважає, що саме такий режим зустрічей та порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_5 та умовам його нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, з метою створення умов для реалізації прав батька на особисте спілкування з сином та відповідатиме інтересам сторін.

З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 157, 159 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та у спілкуванні з сином ОСОБА_5 шляхом надання матір`ю дитини ОСОБА_4 інформації щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини та повідомлення особисто у разі таких змін.

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:

- зустрічі ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 у вихідні та святкові дні з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання дитини без присутності матері;

- спільний щорічний відпочинок влітку протягом 15 календарних днів з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем проживання;

- зустрічі в період осінніх, зимових, весняних шкільних канікул без присутності матері, з виїздом до місця проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання та повернення дитини за місцем її проживання за три дні до навчального періоду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ід. код НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ід. код НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 06.10.2021 року.

Суддя:І. А. Чуб