УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з цивільним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про визнання протиправними дій.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне відмовити відкритті провадження з наступних підстав.

Позивач у позовній заяві ставить вимоги про: визнання дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо позачергового погашення кредиторських вимог НБУ; про визнання факту припинення з 27.12.2017 року договору застави № 04/ДОУ від 21.11.2013 року; про визнання факту припинення з 22.04.2015 року договору застави № 126/04-14/ДОУ від 17.04.2014 року; про визнання факту припинення з 27.05.2015 року договору застави № 174/06-14/ДОУ від 20.06.2014 року; про визнання факту припинення з 22.04.2015 року договору застави № 176/07-14/ДОУ від 17.07.2014 року; про визнання факту припинення з 22.04.2015 року договору застави № 215/09-14/ДОУ від 19.09.2014 року; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до ліквідаційної маси ПАТ «Банк Камбіо» грошові кошти у сумі 194 401 983,78 грн.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 12 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову ОСОБА_1 як кредитор звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо договорів застави, укладених між Національним банком України та ПАТ «Банк Камбіо», сторонами якого є юридичні особи. Тобто між позивачем та відповідачем існує спір щодо правочинів, укладених для виконання договорів застави, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 904/2529/19 (провадження № 12-257гс18).

Оскільки, позовні вимоги стосуються договорів застави, укладених між юридичними особами щодо здійсненя господарської діяльності, такі мають бути вирішені в порядку ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про визнання протиправними дій, оскільки такий не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 186 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про визнання протиправними дій - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК