Справа № 682/107/21
Провадження № 2/682/222/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування позову вказував, що 17.09.2020 року відповідачка отримала від нього грошові кошти у сумі 11360 грн. під розписку для вирішення власних потреб. Позивач вказує, що відповідачкою з моменту написання розписки до дати подачі позову відповідачкою не було здійснено жодного платежу, а ні за сумою позики, а ні по сплаті відсотків за користування коштами. За умовами розписки відповідачка зобов`язувалася повернути борг 17.12.2020 року. Згідно розписки відповідачка зобов`язана виплачувати штрафні санкції щомісячно, що становить 5% від суми боргу до повного погашення боргу. Порушивши умови договору відповідачка накопичила заборгованість перед позивачем. ОСОБА_1 , як на підтвердження факту наявності у відповідачки перед ним грошового зобов`язання за договором позики посилається на надану ОСОБА_2 розписку від 17.09.2020 року. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь борг, отриманих за розпискою.

Позивач в позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.

Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи.

Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно розписки 17.09.2020 року, складеної відповідачкою ОСОБА_2 , вбачається, що вона отримала в борг від позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 11360 грн. та зобов`язувалася повернути їх у повному обсязі своєчасно до 17.12.2020 року, а у разі недотримання цього зобов`язання - виплачувати штрафні санкції в розмірі 5 % в місяць, від суми боргу, до повного його погашення.

Обставина добровільного та власноручного написання розписки відповідачем сторонами не оспорюється, що не підлягає доказуванню відповідно до ст. 81 ЦПК України.

З наведеного суд дійшов висновку, що розписка була написана відповідачкою для підтвердження факту отримання нею грошової суми та укладення договору позики.

Як визначено в ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, після настання визначених сторонами дати, відповідачка грошові кошти у повному обсязі позивачу у визначений борговим документом строк не повернула, отже свого обов`язку щодо виконання боргових зобов`язань не виконала.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішив, що наданий позивачам розрахунок не відповідає об`єктивним обставинам справи, а саме проведено розрахунок за період 5 місяців, хоча по факту цей період є значно меншим, а саме боргова розписка була складена 17.09.2020 р., у позовній заяві позивачем здійснено розрахунок станом на 30.12.2020 р., позов пред`явлено 18.01.2021 р. Тому суд вважає за доцільне зробити наступний розрахунок за вказаний фактичний період, а саме з 17.09.2020 р. по 30.12.2020 р.

Розрахунок розміру процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України за наступною формулою:

- 11360 грн. (сума простроченого боргу) х 3,0% (розмір відстоків за місяць від суми боргу обумовлених договором) х 3 ( кількість прострочених місяців за період з 17.09.2020 року по 30.12.2020 року) = 1022, 40 грн. (розмір відсотків у гривнях за користування чужими коштами за відповідний платіжний період).

Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума відсотків в гривнях за користування чужими грошовими коштами за відповідний період є меншою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 1022,40 грн.

З розписки відповідача вбачається, що розмір пені, у випадку не виконання основного зобов`язання становить 5 % від суми боргу до повного його погашення.

Розрахунок пені:

Період розрахунку / Ставка НБУ, % / Кількість днів у періоді / Пеня, грн.

17.09.2020 - 22.10.2020 6 36 134.45 грн.

23.10.2020 - 10.12.2020 6 49 183.00 грн.

11.12.2020 - 17.12.2020 6 6 22.41 грн.

Всього пені: 339.86 грн. (розраховано за формулою: сума боргу х % подвійної

облікової ставки НБУ : 100% : 365 днів х кількість днів у періоді).

Зважаючи нате,що відповідно до вказаного розрахунку сума пені в гривнях за відповідний період є меншою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 339,86 грн.

Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі та здійснивши відповідні розрахунки суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 12 722,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 847 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Маршал І. М.