ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/4511/12
Провадження № 6/362/102/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ТОВ «ФК «Форт», про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, в якій просив замінити сторону стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі 1008/4511/12.

На обґрунтування заяви зазначено, що 17.10.2012 року Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 1008/4511/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року з гр. ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

15.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі № 1008/4511/12.

На підставі рішення суду та виданого виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. завершив виконавче провадження № 64947715.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт», укладено Договір відступлення права вимоги №Б/Н згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Форт».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, зазначивши в заяві про розгляд справи за відсутності представника заявника (а.с. 2).

Представник Васильківського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ), в судове засідання не з`явився, надіславши лист що виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_2 у виконавчій службі не перебуває (а.с. 25).

Інші сторони в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2012 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року.

15.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір № GL2N79276ПВ272тпро відступлення прав вимоги.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н (а.с. 3-4).

Таким чином з 05.11.2020 року ТОВ «ФК «Форт» набув всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами, забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів, в тому числі і щодо договору укладеного з ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 та від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що згідно Договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» перейшли права вимоги за Кредитним договором № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, та оскільки у випадку відступлення за договором прав вимоги заміна сторони правонаступником може відбуватися також із за відсутності виконавчого провадження, тому суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» про заміну сторони виконавчого провадження ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 260, 442 ЦПК України, суд,

п ос т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус» - стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 40/П/37/2007-980 від 23.04.2007 року, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко