РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Оверко Я.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), П`ятої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючих документів -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Свою заяву мотивує тим, що у Ссвідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.02.1995 року невірно зазначено прізвище заявниці, а саме ОСОБА_1 , замість вірного ОСОБА_1 (пропущено букву «м» у прізвищі заявниці). Оскільки свідоцтво про право власності на житло є правовстановлюючим документом, отже у ОСОБА_1 виникла необхідність встановити факт приналежності їй цього документа, адже в подальшому ця описка у її прізвищі стане перешкодою для вчинення правочинів з її часткою чи вчинення інших реєстраційних дій. З метою уникнення проблем, врегулювання розбіжностей у документі, а тому змушена вона звертатись з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити.

Представник заявника подав заяву, в якій просить справу заслухати у йоговідсутності, заяву підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказі, достатніх для постановлення рішення.

Представник заінтересованої особи П`ятої Львівської державної нотаріальної контори направив лист, в якому просить справу заслухати у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказі, достатніх для постановлення рішення.

Представник заінтересованої особи Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів)в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та представників заінтересованих осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав.

У судовому засіданні установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.02.1995 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 /а.с.4/.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 (розділ IV. Прописка) вбачається, що ОСОБА_1 числиться як зареєстрована за вищезгаданою адресою. У будинковій книзі зазначено про те, що видане свідоцтво про право власності на житло (квартиру) за №1391 від 20.02.1995 р. та зазначено, що Будинкова книга знаходиться серед інших в користуванні ОСОБА_1 /а.с.10-12/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку Додаток №2 від 09.10.2003 року за №2460/а.с.8/ ОСОБА_1 була прописаною у квартирі АДРЕСА_1 як дочка власника - ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 17.05.2017 р./а.с.7/ ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4 .

Згідно з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 /а.с.5/ такий виданий ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера/а.с.9/ за ОСОБА_1 числиться номер НОМЕР_3 .

За таких обставин, суд вважає, що у вищевказаному правовстановлюючому документі було невірно зазначено прізвище заявниці, а саме ОСОБА_1 , замість вірного ОСОБА_1 (пропущено букву «м» у прізвищі заявниці), а тому призводить у неточність щодо власника даного документу.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.02.1995 року Львівською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці згідно з розпорядженням №1391 від 20.02.1995 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м.Львів), місцезнаходження: м.Львів, пл. Шашкевича, 1, Код .

Заінтересована особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Львів, вул. Ген. Чупринки, 85, Код .

Дата складення повного судового рішення - 08.10.2021 року.

Суддя Мартинишин М.О.