Справа №642/6778/20 Провадження №2/639/1630/21
РІШЕННЯ
27 вересня 2021 року
Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Рубіжного С.О.,
за участю секретаря - Чубенко О.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
третьої особи - ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Громадська організація «Харківський Центр реабілітації молодих інвалідів та членів їх сімей «Право вибору», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,-
ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 4522,61 грн.
Позовна заява сформована через систему «Електронний суд» 17.12.2020.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є інвалідом І групи по зору.
23.08.2019 позивач звернувся до Громадської організації Харківський центр реабілітації молодих інвалідів та членів їх сімей Право вибору м. Харків з проханням посприяти в пошуку супроводжуючого для співпраці в приватному порядку, для супроводу його під час навчання в Національному технічному університеті Харківській Політехнічний Інститут.
Центром було передано позивачу контактний номер телефону ОСОБА_2 , який почав допомагати позивачу з 02.09.2019.
З відповідачем ОСОБА_2 у позивача була усна домовленість про те, що відповідачу буде сплачуватися 2 рази в місяць так, щоб кожна з виплат приблизно рівнялася встановленому прожитковому мінімуму. Сторони домовилися, що кошти будуть сплачуватися на банківську карту матері відповідача ОСОБА_4 .
Сторони співпрацювали до кінця грудня 2019 року. Відповідач допомагав позивачу якісно, зауважень до нього він не мав.
В кінці грудня 2019 року сторони домовилися, що в кінці місяця відповідачу буде сплачено але вони не будуть зустрічатися до закінчення новорічних світ, і що в першій половині січня 2020 року теж будуть виплачені кошти, як оплата за подальшу співпрацю.
24.12.2019 ОСОБА_2 було сплачено 2512,56 грн.
11.01.2020 ОСОБА_2 було сплачено 2010,05 грн.
Позивач, також вказує, що сторони домовилися що зв`яжуться один з іншим після новорічних світ, що домовитися про подальшу співпрацю.
Після новорічних свят на протязі декількох днів позивач намагався зв`язатися з відповідачем, проте останній на телефоні дзвінки не відповідав.
Після того, позивач звернувся до Центру, вони також, не могли зв`язатися з відповідачем, але співробітник центру застав відповідач вдома, та виявилося, що ОСОБА_2 влаштувався на роботу не попередивши про це позивача.
ОСОБА_2 зазначив, що ніяких домовленостей з позивачем не було, однак він готовий повернути гроші. Позивачем було направлено номер банківської карти відповідача, але кошти так і не повернуті.
У зв`язку з вище викладеним позивач у був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.
Вказана справа відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 передана у провадження судді Гаврилюк С. М.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.02.2021 вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки її подано з порушенням ч. 2, п. 8 ч. З ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Так, протягом встановленого строку позивачу необхідно було усунути вказані недоліки, надавши у письмовій формі позовну заяву разом з її копією та копіями доданих до неї документів для подальшого направлення відповідачеві, в якій буде зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 202 року.
Вказана справа відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу від 18.05.2021 передана у провадження судді Гаврилюк С. М.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року заявлено самовідвід по цивільній справі №642/6778/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Матеріали цивільної справи № 642/6778/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів передано до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжного С.О.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжного С.О. та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 серпня 2021 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
18 серпня 2021 року на адресу суду, від відповідача по справі, надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні зазначає, що на підставі усного договору між ним та позивачем існувала співпраця (трудові відношення) у період з вересня 2019 року по грудень 2019 року.
З грудня 2019 року договір було змінено відповідно до ст. 652 ЦК України, з досягненням згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які змінилися, тобто передбачався зріст заробітної плати до п`яти тисяч гривень, а також збільшення географії маршруту, що спричинило збільшення витрат з боку відповідача.
Згодом, виходячи з оплати за виконану роботу, відповідачу стало зрозумілим, що позивач істотно порушує змінені угоди (як сторона договору), коли внаслідок завданої цим шкоди другої сторони (тобто відповідача) значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладених змінах у договір згідно зі ст. 651 ЦК України. У разі односторонньої відмови від договору у частковому обсязі договір є відповідно розірваним, що також відповідає ст. 651 ЦК України.
25 серпня 2021 року через систему «Електронний суд» 23.08.2021 надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 , в якій він посилається на наступні обставини.
Так, розірвання договору ОСОБА_2 з позивачем не обговорював, до суду, на скільки позивачу відомо, також не звертався.
Під час кримінального провадження за заявою позивача, ОСОБА_2 надавав пояснення, які відображені у Постанові про закриття кримінального провадження.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , у грудні 2019 року він звернувся до ОСОБА_1 з проханням збільшити його гонорар до 5000 гривень у зв`язку із збільшенням середньої заробітної платні, на що ОСОБА_1 погодився, але не збільшив. У зв`язку з цим ОСОБА_2 порекомендував ОСОБА_1 знайти собі нового супроводжуючого. За грудень 2019 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4500 гривень, після чого зробив для себе висновки, що ОСОБА_1 таким чином відмовився від послуг супроводжуючого ОСОБА_2 .
У своєму відзиві ОСОБА_2 стверджує, що договір був розірваний з його боку. Під час кримінального провадження повідомляв, що вважав, що позивач відмовився від співпраці з ним, виплативши йому не всю суму, про яку він з ним домовлявся.
Таким чином, на думку позивача, суперечливість слів ОСОБА_2 свідчить про їх неправдивість.
Умовою договору було, що ОСОБА_2 буде виплачуватися 2 рази в місяць сума, яка приблизно дорівнює прожитковому мінімуму. При цьому, йому виплачувалася сума, яка більше, ніж сторони домовлювалися. І спочатку позивач з ОСОБА_2 домовилися, що в разі підвищення прожиткового мінімуму, виплати будуть підвищені.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
Однак, відзив ОСОБА_2 не містить заперечень проти позову.
Згідно умов договору, які позивач обговорював з ОСОБА_2 усно на початку їхній співпраці, ОСОБА_2 , з його боку, супроводжує позивача, а позивач зі свого боку виплачую йому в першій і другій половині місяця дві суми, які приблизно рівні прожитковому мінімуму.
При цьому, ці дві суми не були частиною однієї. Це були окремі суми передоплати за співпрацю протягом часу, до сплати чергової суми.
В кінці грудня 2019 р. ОСОБА_2 були виплачені кошти. Однак, з огляду на новорічні свята, сторони домовилися, що ОСОБА_2 може відпочити, а на початку січня йому буде виплачена наступна сума, після чого, сторони домовилися за телефонувати, щоб домовитися про час, коли позивачу потрібний буде супровід.
ОСОБА_2 знайшов нову роботу, не повідомивши позивача про це, через що ОСОБА_1 був змушений шукати нового супроводжуючого.
Тобто, відповідач після виконання позивачем його частини договору у вигляді сплати обумовленої суми, не виконав свою частину договору, так як відмовився від подальшого супроводу.
Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.
Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, надав пояснення посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, зазначивши, що позивач є її сином, та він у 2019 році поступив до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут". Позивач відмовився від допомоги батьків, та вирішив самостійно знайти супроводжуючого. Як відомо, позивач знайшов Харківську громадську організацію «Право вибору», де йому допомогли із супроводжуючим. Супроводжуючим був відповідач, ОСОБА_2 .Позивач домовився з ОСОБА_2 , що їх перша зустріч пройде на початку вересня 2019 року поблизу навчального закладу. Вона була присутня на цій зустрічі.У присутності третьої особи ОСОБА_3 позивач та відповідач усно домовилися, що ОСОБА_2 буде супроводжувати її сина, коли це буде необхідно, про що ОСОБА_2 буде повідомлятися позивачем додатково. Було домовлено, що ОСОБА_2 буде сплачуватися за половину місяця супроводу, приблизно 10 і 25 числа місяця, і кожна сума буде приблизно дорівнювати встановленому прожитковому мінімуму в Україні.
Перша сплата була проведена ОСОБА_2 підчас цієї зустрічі готівкою. Відповідач супроводжував позивача, та останній був задоволений їх співпрацею.
В кінці восени позивач повідомив ОСОБА_3 , що відповідач просить підняти його сплату у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму. При тому, що ОСОБА_2 отримував суму більшого розміру, ніж обмовлялося.
В кінці грудня 2019 року, відповідачу ОСОБА_2 була перерахована сплата. Позивач сказав, що вони домовилися з ОСОБА_2 , що оплата буде проведена в кінці грудня і початку січня, а після новорічних свят, вони зателефонують один одному і домовляться про подальший графік.
У січні позивачу стало відомо, що навчання почнеться в лютому, але в січні, можливо, йому потрібно буде з`явитися на іспити. Після новорічних свят, за словами позивача, він телефонував відповідачу, але останній не брав трубку.
Через деякий час стало відомо, що відповідач знайшов нову роботу, не попередивши про це позивача. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 вважає, що відповідач ввів в оману позивача. З цієї причини вважає, що ОСОБА_2 зобов`язаний повернути кошти, виплачені йому 24.12.2019 та 11.01.2020.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що також не заперечується сторонами по справі, що між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість щодо здійснення ОСОБА_2 супроводу ОСОБА_1 , як інваліда по зору.
А також, сторони домовилися усно, що ОСОБА_1 буде сплачувати ОСОБА_2 два рази на місяць за здійснення даної послуги (супроводу) на карту його матері (третьої особи)
15.02.2021 року до відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від інспектора СД Слобідського ВП ГУН в Харківській області лейтенанта поліції С.Рубльова про те, що у нього міститься заява від ОСОБА_1 , про те, що ОСОБА_2 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами заявника.
З виписки по картці/рахунку ОСОБА_4 вбачається, що 24.09.2019, 10.10.2019, 26.10.2019, 12.11.2019, 26.11.2019, 10.12.2019, 24.12.2019, 11.01.2020 на її картку перераховувалися грошові кошти від ОСОБА_3 .
Як зазначено третьою особою, ці кошти є коштами позивача та перераховувалися через її картуку на карту матерві відповідача.
Як зазначено відповідачем, він отримав всі перераховані кошти з банківської карти матері.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч.1 ст. 626 ЦК України)
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. (ч.1 ст. 640 ЦК України)
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
У відповідності зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відтак, судом встановлено, що сторони уклали усний договір про надання послуг відповідно до якого відповідач надавав послуги супроводжуючого позивачу, як інваліду по зору за попередньою домовленістю щодо обсягу та графіку, а останній оплачував надані послуги.
Правовідносини існували з початку вересня 2019 року по грудень 2019 року включно. Згідно пояснень сторін та наданих доказів, встановлено, що оплата здійснювалась систематично двічі на місяць по 2000 грн та 2500 грн., що загалом складало 4500 грн на місяць. Послуги надавались якісно.
Також позивачем було перераховано відповідачу 2000 грн. в січні 2020 року як оплата за послуги, проте відповідачем після отримання коштів не вчинено жодних дій по наданню послуг, а за їх ненаданню, повернення коштів..
Як зазначено відповідачем, частину грошей він сприйняв як підвищену оплату, про що домовлялись з позивачем
При цьому в судовому засіданні позивачем не визнається, що була домовленість про підвищення оплати.
Також як зазначено позивачем він здійснював передоплату за отримання в майбутньому послуг, проте як зазначає відповідач в свою чергу він сприймав перерахування коштів, як оплата праці за місяць.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Оцінюючи надані докази, пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача грошових коштів в сумі 2000 грн., які сплачені в січні 2020 року як оплата за послуги в січні місяці, які відповідачем не надані та грощові кошти не повернуті.
В частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в сумі 2500 грн в грудні 2019 року задоволенню не підлягають, виходячи з того, що правовідносини виникли з 02 вересня 2019 року із систематичною оплатою по 4500 грн на місяць. Оплата була здійснена в грудні 2019 року, як оплата за послуги. При цьому як зазначено самим позивачем оплата була здійснена за послуги, проте він до закінчення новорічних свят незалежно від оплати не вимагав від відповідача здійснювати надання послуг, чим фактично добровільно звільнив від виконання обов`язку.Тому суд не вбачає в цій частині покладати відповідальність на відповідача.
Також з відповідача не підлягають стягненню розміри комісій банку за перерахунок коштів, оскільки домовившись про безготівкову оплату, позивач прийняв обов`язок сплачувати такі послуги банку.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 371,82 грн.
На підставі ст. ст. 205, 206, 526,626, 629, 638, 639, 640, 651 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 267, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячи) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 371 (чотири тисячі двісті) гривень 82 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Громадська організація «Харківський Центр реабілітації молодих інвалідів та членів їх сімей «Право вибору», місцезнаходження: м. Харків, вул. Киргизська, 10, ).

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя С.О. Рубіжний