Справа № 355/216/20
Провадження № 2/355/44/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2021 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПриватБанк" 13.02.2020 звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12 950,23 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг і підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, встановив ліміт кредитування у розмірі 4500,00 та здійснював обслуговування. Відповідач зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості. Через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути відповідача.

На виконання вимог п. п. 2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021) на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області №512 від05.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподіллено судді Червонопиському В.С.. Ухвалою від 09.08.2021 судове засідання призначене на 09.09.2021.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом.

Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином, однак направленні на його адресу конверти повернулись з відміткою «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання». Також судом викликано відповідача шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду ba.ko.court.gov.ua, однак відповідач в судові засідання не з`явився, будь-яких клопотань та відзиву на адресу суду не надав.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.01.2019 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було підписано заяву №б/н про надання банківських послуг, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що він ознайомився та отримав її примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у Анкеті-заяві та його особистими запевненнями щодо ознайомлення щодо ознайомлення з умовами та тарифами на сайті банку…

До кредитного договору банком долучено копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Тариф Банку при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором про надання банківських послуг, станом на 10.12.2019 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 12 950,23 гривень, з яких: 7884,03 грн - заборгованість за тілом кредиту; 334,68 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7549,35 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 592,87 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит.

При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви і підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 15.01.2019 відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. Станом на 10.12.2019 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 12 950,23 грн. Відповідно до п.п. 2.1.12,5, 2.1.2.6 Договору Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення та ініціативою Банку.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка наведена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТКБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору неустойка за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Укладений між сторонами кредитний договір від 15.01.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки ( штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Таким чином, суд вважає, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку при наданні банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.01.2019 шляхом підписання заяви-анкети.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили відповідальність у вигляді відсотків, неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань

Відтак, враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками та штрафами у розмірі 5 066,2 грн. відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7 884,03 грн. заборгованості за кредитом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з відповідача отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 7 884,03 грн., а в решті вимог позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (7884,03 х2102/12 950,23=1 279,68).

На підставі вищевикладеного та керуючись 81,141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПННОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту від 15.01.2019 року у сумі 7 884, 03 грн (сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 03 коп).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПННОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1 279,68 грн. (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять гривень 68 коп).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути скасоване Баришівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.ЧЕРВОНОПИСЬКИЙ