Провадження №2-о/523/433/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М

за участю секретаря Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього чоловіка, ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована такими обставинами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду був розірваний 27.10.2020р. Спільне життя сторін не склалось через різні життєві погляди, постійні непорозуміння та сварки, що вчинялися кривдником, який агресивно себе поводив, штовхав заявницю, вчиняв тиск на заявницю, принижував її честь та гідність. Також, як стверджує заявниця, кривдник неодноразово застосовував фізичну силу, висловлював образи нецензурною лайкою, завдавав заявниці тілесні ушкодження, внаслідок чого заявниця неодноразово викликала органи поліції. Також, кривдник чинить перешкоди у проживанні та користуванні житловим будинком (квартирою). Пише заявниці смс-повідомлення, в яких містяться погрози, агресивно себе поводить, вчиняє психологічний тиск на неї. Крім того, кривдника було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. За твердженнями заявниці, кривдник продовжує здійснювати психологічний тиск на заявника шляхом погроз, здійснює перешкоди у користуванні будинком, змінює та ламає замки, пошкодив засоби обліку електро та теплоенергії.

Заявник вважає, що існує вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї, а також настання тяжких наслідків є дуже високою, і тому вона вимушена звертатися до суду із заявою про видачу обмежувального припису, так як вжиті заходи поліцією виявились неефективними та не захистили її від насильства. У зв`язку з чим заявник просить видати обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким:

усунути перешкоди у користуванні житловим будинком (квартирою): АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 50м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс повідомлення) з ОСОБА_1 та через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Направила заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Належним чином повідомлений ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Направив заяву про відкладання розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

В зв`язку з чим розгляд справи проведений за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без задоволення клопотання ОСОБА_2 .

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2020р. (справа №522/12326/20) зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно представлених з боку заявниці документів також убачається, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021р. (справа №523/5502/21) ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що він за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ) вчинив домашнє насилля (висловлювався нецензурною лайкою) відносно дружини ОСОБА_1 , внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2021р. (справа №523/5497/21) провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП було закрито за закінчення строків передбачених ст.38 КУпАП.

Також заявницею надало суду талон-повідомлення єдиного обліку №10704 про те, що 31.07.2021р. від ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття заходів до її колишнього чоловіка ОСОБА_2 який на протязі двох місяців вчиняє відносно неї домашнє насильство, висловлюється нецензурною лайкою.

Будь-які інші докази матеріали справи не містять.

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України).

Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII).

Оцінка змісту доказів, які надані з боку заявниці не є достатніми для висновку, що на теперішній час дії ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 набули системного характеру, а так саме що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного та/або фізичного насильства. Єдиним належним доказом, який покладений ОСОБА_1 в обґрунтування видачи обмежувального припису надана постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021р. (справа №523/5502/21) якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. При цьому, фактична підстава для притягнення до адміністративної відповідальності стало нецензурна лайка з боку ОСОБА_2 .

Інші заходи адміністративного впливу по відношенню до ОСОБА_2 не застосовувались та з цього приводу заявницею не надано доказів.

Представлені ОСОБА_1 медичні документи про стан її здоров`я не підтверджують причинний зв`язок між протиправними діями ОСОБА_2 у вигляді домашнього насильства та погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 . Відтак судом до уваги не приймаються.

Також є неналежним доказом звернення ОСОБА_1 до поліції 31.07.2021р., оскільки відсутні відомості реагування на таке звернення.

Всі інші посилання ОСОБА_1 у заяві, зокрема про те, що ОСОБА_2 неодноразово застосовував фізичну силу, завдавав заявниці тілесні ушкодження, внаслідок чого заявниця неодноразово викликала органи поліції, чинить перешкоди у проживанні та користуванні житловим будинком (квартирою), пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози, агресивно себе поводить, вчиняє психологічний тиск на не неї, продовжує здійснювати психологічний тиск шляхом погроз, здійснює перешкоди у користуванні будинком, змінює та ламає замки, пошкодив засоби обліку електро та теплоенергії, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів, які б вказували на вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків.

На підставі викладеного внесена до суду заява є недоведеною, не підтверджена належними та допустимими доказами, а відтак не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,81,82,263,265,350-1,350-6 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису про видачу обмежувального припису залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.10.2021р.

Суддя