ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7805/21 Справа № 210/883/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач:Публічне акціонерне товариство «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року, яке постановлено суддею Сільченко В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»(далі ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром») і просила стягнути у відшкодування моральної шкоди 300 000 грн. у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що працюючи на посаді начальника варти відомчої воєнізованої охорони гірничого цеху №1 на виробництві відповідача, з нею стався нещасний випадок.

Висновком МСЕК від 21 серпня 2019 року позивачу було первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва. Висновком МСЕК від 12 серпня 2020 року позивачу повторно встановлено 25% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва.

Позивач вважає, що в результаті нещасного випадку їй спричинена моральна шкода, оскільки порушені та порушуються нормальні життєві зв`язки, так як вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 35 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі, визначеному в позовній заяві, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи зокрема, не враховано роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

На думку апелянта судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що у зв`язку з нещасним випадком позивачу завдано травми, внаслідок яких вона тривалий час відчуває фізичний біль, обґрунтований важкістю самопочуття та особливостями лікування, отримання медичної допомоги, погіршення стану здоров`я, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів.

Також апелянт зазначає про те, що внаслідок виробничої травми позивач перенесла хірургічну операцію, постійно відчуває біль у шиї з іррадіацією в ліве плече, оніміння лівого плеча, оніміння ІІІ пальця лівої кісті, обмеження руху у лівому плечовому суглобі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучі належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

05 жовтня 2021 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від позивача та її представника ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд даної цивільної справи за їх відсутності (а.с. 97-98).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , перебуваючи в трудових відносинах з підприємством відповідача на посаді начальника варти відомчої воєнізованої охорони гірничого цеху №1, 10 квітня 2019 року, внаслідок дорожньо транспортної пригоди на території виробництва отримала травму у вигляді закритого уламкового перелому голівки та хірургічної шийки лівого плеча, забійну рану ІІІ лівої гомілки (а.с. 8-20).

Відповідно до п.7 Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 07 червня 2019 року, причиною нещасного випадку є неспрацювання гальмівної системи автомобіля Камаз ФПВ 24424, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до п. 10 Акту, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці є позивач, водій автотранспортних засобів ОСОБА_3 , стрільці відомчої воєнізованої охорони гірничого цеху №1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 12).

Висновком МСЕК від 21 серпня 2019 року позивачу було первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва (а.с. 21).

Висновком МСЕК від 12 серпня 2020 року позивачу повторно встановлено 25% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва (а.с. 22).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання нею трудових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як вона переносить фізичний біль, зазнала порушення свого звичайного способу життя і вимушена витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п. 13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»необґрунтований та занижений. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер отриманої виробничої травми, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з нещасним випадком позивачу завдано травми, внаслідок яких вона тривалий час відчуває фізичний біль, обґрунтований важкістю самопочуття та особливостями лікування, у неї погіршується стан здоров`я, позивач відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Крім того, внаслідок виробничої травми позивач перенесла хірургічну операцію, постійно відчуває біль у шиї з іррадіацією в ліве плече, оніміння лівого плеча, оніміння ІІІ пальця лівої кісті, обмеження руху у лівому плечовому суглобі.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість і моральних страждань позивача, відсоток втрати професійної працездатності, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»і збільшити його з 35 000 гривень до 50 000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» на користь держави підлягають стягненню 1362 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 рокузмінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»на користь ОСОБА_2 , збільшивши цей розмір з 35 000 гривень до 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: