ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1810/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2308/21 Категорія: на ухвалу Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Єльцов В. О.

судді Бородійчук В. Г., Василенко Л. І.

секретар Винник І. М.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Дубінський В. М.

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Сененко К. В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 про відмову у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості проведення капітального ремонту в житловому приміщенні,

в с т а н о в и в :

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості проведення капітального ремонту в житловому приміщенні.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Карауш А.С. подала позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 вартості проведеного капітального ремонту в житловому будинку в сумі 323480 грн.

Разом із тим, на думку заявника, за час вирішення даного спору в суді відповідач ОСОБА_2 може продати будинок, а оскільки у неї іншого доходу немає, у разі задоволення позову виконати судове рішення буде не можливо.

Таким чином невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на майно відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 вказану заяву про забезпечення позову залишено без задоволення, оскільки судом не встановлено обставин, які беззаперечно вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, адвокат Дубінський В. М. в інтересах позивача ОСОБА_1 подав 06.09.2021 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування вказано на те, що необхідність забезпечення даного позову підтверджено проведенням позивачкою ремонту на суму 323 840 грн, іншого майна у відповідача ОСОБА_2 крім вказаного будинку, не має.

Адвокат вважає, що за час вирішення даного спору в суді відповідач може продати будинок, оскільки у неї іншого доходу немає, а в разі задоволення позову, виконати рішення суду буде не можливо.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на майно відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Питання про застосування заходів забезпечення позову, яке вирішувалося судом в оскарженій ухвалі, регламентується Главою 10 Розділу І ЦПК України.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема, п.п.1, 2 шляхом накладення арешту на майно (як у цій справі).

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові ВП ВС від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вказав ВС у постанові від 03.11.2020 у справі №910/7716/20 при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищенаведене правове регулювання, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в цій справі про те, що підстав для забезпечення позову у виді накладення арешту на будинок відповідача, який їй належить, є передчасним, адже незаконність дій ОСОБА_2 ще необхідно довести в судовому засіданні належним чином, а накладення арешту на її майно, вартість якого невідома та може значно перевищувати ціну позову, є безпосереднім обмеженням прав власника такого майна можливості належного володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, позивач у справі має право звернутися до суду із заявою про вжиття інших заходів забезпечення позову у справі, зокрема, у спосіб застосування заборони відчуження відповідного майна (а не накладення арешту на нього), обґрунтувавши їх необхідність.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо можливого продажу житлового будинку відповідачем до прийняття рішення у справі, оскільки жодних належних та допустимих доказів продажу будинку скаржник не надав.

Позивачем не доведено можливість застосування за обставин цієї справи такого виду забезпечення позову як арешт майна (що становитиме непропорційне втручання у право власності особи в аспекті правомочності користування майном) у світлі чого доводи скаржника про те, що відчуження майна відповідачем унеможливить задоволення вимог позивача про стягнення коштів, не свідчить про незаконність оскарженої ухвали суду першої інстанції в цій справі.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 про відмову у забезпеченні позову у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п ос та но ви в :

Апеляційну скаргу адвоката Дубінського Віктора Михайловича, залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 про відмову у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості проведення капітального ремонту в житловому приміщенні - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді