ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6915/21 Справа № 216/6361/20 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П.,Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області відомості щодо дати складання повного тесту судового рішення відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ ««Криворіжтепломережа») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

Позивач надає послуги з постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок АДРЕСА_2 , є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 , здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію, однак відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснюють, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 р. по 01.10.2020 р. складає за централізоване опалення 26 942, 15 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 26942,15 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1051,00 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом не взято до уваги, постанову Великої Палати Верховного суду від 06.11.2018 по справі №904/7024/17 якою КПТМ «Криворіжтепломережа» було повністю відмовлено у позовних вимогах до ОСОБА_1 з аналогічних підстав .

Позов подано неналежною особою, позивач не є комунальним підприємством відповідно до його заяви, заява юридичної особи підписана не адвокатом, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, додатки підписані не повноважними особами. Таблиця з вимогами не підтверджена доказами, відсутні докази досудового врегулювання.

Окрім того у позивача відсутній зареєстрований статут та установчі документи. Не зрозуміло які вимоги заявлено до ОСОБА_2 , яка не є власником квартири, використано персональні дані у незаконний спосіб.

Позов подано до неналежного відповідача, оскільки споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору, а відповідачі не є власниками багатоквартирного будинку.

Крім того апелянт вказує на відсутність у спірний період договору про надання комунальних послуг між ним та КПТМ «Криворіжтепломережа», та вважає розрахунок заборгованості, доданий до позову, неналежним доказом, так як він не має жодного підтвердження нарахованих сум.

Акти позивача не підтверджують правовідносини між відповідачами та КПТМ «Криворіжтепломережа», повідомлення вказує на особистий рахунок, який ніхто ніколи не підписував. Незаконно складений бухгалтером документ з персональними даними підтверджує незаконність збору інформації, розрахунок не підтверджений належними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

У письмових поясненнях відповідач ОСОБА_1 просить винести окрему ухвалу щодо ознак ст. 400-1 ККУ і передати матеріали до правоохоронних органів відносно представника КПТМ «Криворіжтепломережа» - Цвіркун А.А.

13 вересня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення по справі № 216/3512/21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та про визнання відсутності права КПТМ «Криворіжтепломережа» вимагати сплати за теплову енергію.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже вбачається, що зупинення провадження по справі це тимчасове зупинення розгляду справи, у зв`язку з обставинами, які перешкоджають розглядові справи.

В п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" зазначено, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках передбачених ЦПК України, у тому разі коли в іншій справі вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідач ОСОБА_1 не навів суду переконливих доводів на підтвердження необхідності зупинення провадження у справі, зокрема щодо неможливості розгляду справи про стягнення заборгованості до набрання законної сили судового рішення по справі № 216/3512/21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та про визнання відсутності права КПТМ «Криворіжтепломережа» вимагати сплати за теплову енергію, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачам судової повістки про призначення справи до розгляду на 31 березня 2021 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини по наданню з боку КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживанню, з боку відповідача за адресою: АДРЕСА_4 , комунальних послуг з надання теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила).

За період з 01.11.2017 року по 01.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 , обліковується заборгованість по оплаті послуг з надання теплової енергії в розмірі 26 942, 15 грн.

Позивачем направлялось відповідачам повідомлення щодо заборгованості, станом на 01.10.2020 року, в розмірі 26 942, 15 грн., з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 7).

Згідно актів № б/н від 15.11.2019 року, № б/н від 13.11.2018 року, № б/н від 27.10.2017 року, відбувся запуск центрального опалення , згідно актів № № б/н від 03.04.2018 року, № б/н від 06.04.2019 року, № б/н від 15.04.2020 року про припинення опалювального сезону(а.с. 11-16).

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 06.11.2020 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно Договору купівлі-продажу від 07.05.2019 року, покупець ОСОБА_1 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 у продавця ОСОБА_4 , та згідно пункту 15 цього договору: всю існуючу заборгованість за комунальне обслуговування вищевказаної квартири на момент укладання цього договору, Продавець зобов`язується сплатити повністю. (а.с. 34-35).

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з надання теплової енергії позивач посилався на те, що на відповідачів, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 ,, покладено обов`язок щодо сплати заборгованості за надані позивачем послуги теплової енергії.

Задовольняючи позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа», суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період 01.10.2017 року по 01.10.2020 року в сумі 26 942, 15 грн..

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги центрального опалення за період з 01.10.2017 року по 01.10.2020 року, та відповідно із розміром стягнутого судом, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу.

Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворітепломережа» є постачальником послуг теплової енергії для потреб опалення у період виникнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_4 , а відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуг з теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворітепломережа».

Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за теплову енергію квартири АДРЕСА_5 за період з 01.10.2017 року по 01.10.2020 року становить 26 942, 15 грн.(а.с. 5-6).

При цьому, визначаючи період та розмір заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що цей період буде становити з 01.10.2017 року по 01.10.2020 року, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 згідно довідки відділу реєстрації громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до Договору купівлі-продажу від 07.05.2019, покупець ОСОБА_1 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 у продавця ОСОБА_4 , та згідно пункту 15 цього договору: за домовленістю сторін всю існуючу заборгованість за комунальне обслуговування вищевказаної квартири на момент укладання цього договору, Продавець зобов`язується сплатити повністю.

Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.

Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Аналогічний висновко викладено у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 провадження № 61-3604 св 20.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з 07.05.2019 року, тобто з моменту укладання договору купівлі-продажу квартири.

У зв`язку з наведеним вище колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_4 ., за період 07.05.2019 року по 01.10.2020 року, який згідно проведеного колегією суддів розрахунку, становить 7 327,59 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2018 року, якою відмовлено у позовних вимогах до відповідача, з аналогічних підстав, не заслуговують на увагу, оскільки у справі №904/7024/17 спір вирішувався безпосередньо між суб`єктами господарювання в галузі господарського права. Крім того,предметом розгляду господарської справи №904/7024/17 було визнання договору па постачання теплової енергії укладеним, а не стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, що також свідчить про неможливість застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного СудуУкраїни в господарській справі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що позов подано неналежною особою, оскільки позивач не є комунальним підприємством відповідно до його заяви, заява юридичної особи підписана не адвокатом, відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, додатки підписані не повноважними особами, з наступних підстав

Відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2021року цивільна справа №216/6361/20 за позовною заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, визнана малозначною.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.19 малозначними справами є:1) справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача до позовної заяви додано копію довіреності підписаною директором підприємства, відповідно до якої, зокрема, надається право представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа» в місцевих загальних судах. Повноваження директора КПТМ «Криворіжтепломережа» видавати довіреності передбачено статутом КПТМ «Криворіжтепломережа», який зареєстровано в установлено законом порядку. Розділом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 02.09.2016 №359/5 Про затвердження Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, встановлено, що державна реєстрація проводиться на підставі документів, поданих заявником, шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації, нотаріуса. Державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації приймають заяву та документи в паперовій формі за описом, сформованим за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру, примірник якого в день надходження заяви та документів у спосіб, відповідно до якого були подані документи. видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу до результатів розгляду документів через портал електронних сервісів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у позивача відсутній зареєстрований статут та установчі документи, спростовуються наступним.

Відповідно до вимог ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Комунальне унітарне підприємство оприлюднює інформацію про свою діяльність, крім випадків, установлених законом, шляхом розміщення її на власній веб-сторінці (веб-сайті) або на офіційному веб-сайті суб`єкта управління об`єктами комунальної власності, що здійснює функції з управління підприємством, у строки та в порядку, визначені рішенням відповідної місцевої ради. Доступ до таких веб-сторінок та веб-сайтів є цілодобовим і безоплатним. Обов`язковому оприлюдненню підлягає статут комунального унітарного підприємства у чинній редакції, а також у редакціях, що діяли раніше.

На виконання вимог ст.. 78 ГК України па офіційному веб-сайті КПТМ «Криворіжтепломережа» оприлюднено статут комунального підприємства у чинній редакції, а також у редакції, що діяла раніше, що не позбавляє права відповідача на ознайомлення з його змістом.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що ОСОБА_2 не є власником житлового приміщення та зареєстрована в ньому лише 09.01.2020р., а тому вимоги до неї є безпідставними, позивачем незаконно використано персональні дані.

Стаття 11 Закону встановлює наступне, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя у зв`язку з обробкою персональних даних. Окремі питання, пов`язані з обробкою персональних даних, розглянуті у листі Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.02.2012 року № 10/594-12. Зі змісту якого, випливає, то отримання від суб`єктів персональних даних письмової згоди на обробку їх персональних даних в процесі споживання такими суб`єктами житлово-комунальних послуг не є обов`язковим, оскільки дозвіл па обробку їх персональних даних виконавцем або виробником відповідних послуг, наданий законом виключно для здійснення його повноважень, що свідчить про те, що КПТМ «Криворіжтепломсрсжа» не порушувало права боржників, та не втручалось в їх особисте життя.

Підстав для постановлення окремої ухвали в адресу Уповноваженого з прав людини по факту незаконного збирання, зберігання та розповсюдження персональних даних про відповідачів, колегія суддів не вбачає

Крім того відповідач, ОСОБА_2 є зареєстрованою особою в житловому приміщенні АДРЕСА_6 , а тому є споживачем послуги з постачання теплової енергії, яка повинна нести солідарну відповідальність, за зобов`язаннями.

Посилання апелянта на відсутність у спірний період договору про надання комунальних послуг між ним та КПТМ «Криворіжтепломережа», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, Постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18.

Акти позивача не підтверджують правовідносини між відповідачами та КПТМ «Криворіжтепломережа», повідомлення вказує на особистий рахунок, який ніхто ніколи не підписував. розрахунок не підтверджений належними доказами, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки нарахування заборгованості за послуги з централізованого опалення проведені КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до тарифів, методики та порядку проведення нарахувань за постачання теплової енергії населенню в м. Кривому Розі.

Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені:

- з 04.11.2016, затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).

- з 31.12.2017, згідно з постановою від 28.12.2017 №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року №1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1424,96 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової 354,69 грн/Гкал);

- для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової 16,69 грн. за 1 кв. м);

- з 06.10.2018 відповідно до постанови НКРЕКП від 27.02.2018 т№ 240 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 № 1171» тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1431,15 грн/Гкал (з ПДВ), тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн/м? (з ПДВ);

- з 01.01.2019 відповідно до постанови НКРЕКП від 10.12.2018 № 1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги» тариф для абонентів житлових будинків з прибудинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн/Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн/м?.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» та солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за послуги з з постачання теплової енергії за період з 07.05.2019 року по 01.10.2020 року в сумі 7 327 грн. 59 коп.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином з відповідачів на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви , відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 571 грн. 70 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до пенсійного посвідчення ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи(а.с.182)

Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 285 гривень 85 копійок та судовий збір в розмірі 285 гривень 85 копійки на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає компенсації за рахунок держави .

Враховуючи наведене, з позивача КПТМ «Криворіжтепломережа». на користь держави підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 857,55 грн. (571,70 х 150%)

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовну заяву комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за період з 07.05.2019 року по 01.10.2020 року в сумі 7 327 грн. 59 коп.

Компенсувати комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 285 гривень 85 копійок за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 285 гривень 85 копійок

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь держави судовий бір за подання відповідачем апеляційної скарги у розмірі 857 грн. 55 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 30 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: