Єдиний унікальний номер справи 487/5705/16-ц
Провадження № 22-ц/812/1616/21 Доповідач в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, яку постановлено 12 липня 2021 року, у приміщенні того ж суду, головуючим суддею Гаврасієнко В.О. про відмову у роз`ясненні рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2019 року, ухваленого за позовом Автогаражного кооперативу «Парма» до ОСОБА_1 витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2019 року, в якій зазначав наступне.

Рішенням названого суду від 31 жовтня 2019 року його зобов`язали повернути АГК «Парма» металевий гараж № НОМЕР_1 , розташований на території АГК «Парма».

При цьому, судом встановлено, що гараж знаходився у фактичному його володінні вже з 2007 року. Це ж зазначено і у постанові Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.

Проте, у справі №487/1004/15, а також у даній справі, суд встановив, що металевий гараж ОСОБА_1 було передано в 2009 році. Виходячи з буквального тлумачення вказаних судових рішень, не можна зробити висновок про те, що заявник має два гаражі в названому кооперативі.

Посилаючись на вказане, заявник просив суд роз`яснити зазначене рішення суду, який саме металевий гараж він зобов`язаний звільнити чи той, яким він користується з 2007 року чи той, як встановив суд, передано йому головою АГК «Парма» ОСОБА_2 восени 2009 року.

15 січня 2021 року ОСОБА_1 подав додаткову заяву, про роз`яснення вищевказаного рішення та кінцево просив, роз`яснити, на підставі якого наданого позивачем доказу, судом встановлено право власності АГК «Парма» на гараж № НОМЕР_1 - на підставі договору від 22.08.1993 року, чи на підставі Розписки від 02.09.2006 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2021 року в задоволені заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм права, просив ухвалу суду скасувати та роз`яснити вищевказане рішення суду від 31 жовтня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо судове рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.

Таким чином, роз`яснення судового рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що роз`ясненню підлягають судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню, а також судові рішення, що ще не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019 року позовні вимоги Автогаражного кооперативу «Парма» задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: АДРЕСА_1, зобов`язано ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу «Парма» металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019 залишено без змін (т. 2 а.с. 120-121, 178-180).

На час розгляду справи, предметом спору був лише один металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: АДРЕСА_1.

Вказані рішення суду набрали законної сили.

Із заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення вбачається, що рішенням суду від 31.10.2019 року відповідача зобов`язано повернути АГК «Парма» металевий гараж № НОМЕР_1 розташований на території АГК, при цьому судом встановлено, що гараж знаходився у фактичному володіння відповідача вже у 2007 році, що також зазначено і у постанові Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2020 року.

Водночас суд у справі №487/1004/15, а також у даній справі з посиланням на справу №487/1004/15, встановив що металевий гараж ОСОБА_1 було передано в 2009 році, та йому не зрозуміло, який саме металевий гараж він зобов`язаний звільнити той, яким він користується з 2007 року чи той, як встановив суд, передано ОСОБА_1 головою АГК «Парма» ОСОБА_2 восени 2009 року (т.3 а.с. 183-184).

Між тим, мотивувальна та резолютивна частини судового рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , містять чіткі і зрозумілі висновки, щодо обставин справи та встановлених правовідносин. Вказане рішення не допускає кілька варіантів його тлумачення, у ньому викладені мотиви, наведено правовий висновок, який є зрозумілим, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку ст. 271 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2019 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєвавід 12 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

____________________________________________________

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.