ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 647/654/20

номер провадження 22-ц/819/1093/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.

суддів: Орловської Н.В.

Приходько Л.А.

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Корсаненкової О.О. в цивільній справі № 647/654/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та стягнення 1/2 частини кредитної заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 23.02.2013 року по 25.03.2019 рік вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від

25.03.2019 року. У період шлюбу ними придбано житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 46,4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, вартістю 57337 грн 54 коп., право власності на який оформлено на ім`я відповідача.

Позивачка зазначала, що коли ОСОБА_1 знаходився в АТО вона самостійно робила ремонт в будинку та придбавала будівельні матеріали: клей для шпалер 91 грн 20 коп.; шпалери Сінтра 881,60 грн; плінтус декоративний 512,10 грн; з`єднання для плінтуса 78,40 грн; з`єднання для плінтусу 48,40 грн; з`єднання для плінтусу 23,80 грн; з`єднання для плінтусу 15,40 грн; лінолеум комфорт 3 кв.м 1872,13 грн; шпаклівка АВС 30 кг 392,00 грн; шпаклівка АВС 25 кг 119,00 грн; цемент 25 кг 70,79 грн; сітка скловолокно 165,80 грн; грунтівка 116,65 грн, клей ПВА-20,00 грн.

Посилаючись на те, що добровільної згоди на поділ майна з відповідачем не досягнуто, просила суд визнати спільним сумісним майном подружжя житловий будинок площею 46,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами за адресою:

АДРЕСА_1 вартістю 57337 грн 54 коп., клей для шпалер 91 грн.

20 коп.; шпалери Сінтра 881,60 грн; плінтус декоративний 512,10 грн; з`єднання для плінтуса 78,40 грн; з`єднання для плінтусу 48,40 грн; з`єднання для плінтусу 23,80 грн; з`єднання для плінтусу 15,40 грн; лінолеум комфорт 3 кв.м 1872,13 грн; шпаклівка АВС 30 кг 392,00 грн; шпаклівка АВС 25 кг 119,00 грн; цемент 25 кг 70,79 грн; сітка скловолокно 165,80 грн; грунтівка 116,65 грн, клей ПВА-20,00 грн., всього майна на загальну суму 61759,81 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 грошову компенсацію, що складає різницю у частці подружжя у спільному сумісному майні в сумі 30879 грн 91 коп.; відшкодувати судові витрати.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що в період шлюбу з ОСОБА_2 ним 05.03.2018 року в інтересах сім`ї було укладено кредитний договір з ПАТ АБ «Укргазбанк» №2018/ОВР/391-000061, кредитні кошти були використані для придбання різних матеріалів для проведення поточного ремонту спірного будинку, заборгованість за кредитом в період шлюбу не була погашена. А 04.12.2019 року заочним рішенням Бериславського районного суду Херсонської області з нього ( ОСОБА_1 ) стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором №2018/ОВР/391-000061 в сумі 25189 грн., яка стягується з нього у виконавчому провадженні №62009215.

Посилаючись на положення ч.4 ст.65 СК України просив визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти заборгованість, відповідно до кредитного договору, укладеного

ОСОБА_1 з ПАТ АБ «Украгазбанк» №2018/ОВР/391-000061 від 05.03.2018 року в сумі 25189,50 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь Ѕ коштів від зазначеної заборгованості, що становить 12594,6 грн.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 14.12.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та стягнення 1/2 частини кредитної заборгованості відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та стягнення Ѕ частини кредитної заборгованості і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 витрати щодо оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник вказує на те, що до зустрічної позовної заяви він долучив виписку руху коштів по рахунку, в якій детально зазначено кожну фінансову операцію з відображенням її дати, призначенням платежу, місяця вчинення. Вказані обставини залишені поза увагою суду. Крім того, зазначає про необґрунтованість посилання суду на те, що з липня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають разом та не ведуть спільне господарство, оскільки зазначені обставини не завадили ОСОБА_2 користуватися кредитними коштами. Невідповідність висновків суду обставинам справи призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_2 своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

ОСОБА_1 в судові засідання апеляційного суду не з`являвся, просив розгляд справи проводити за його відсутності, що підтверджується його відповідними заявами.

В судовому засіданні 03.06.2021 року ОСОБА_2 заперечила проти апеляційної скарги, пояснила, що сума використаних на ремонт будинку кредитних коштів, була повернута банку ще під час шлюбу, з липня 2018 року вона з відповідачем спільно не проживає, а тому куди використовував кошти ОСОБА_1 їй не відомо.

В судове засідання 24.09.2021 року ОСОБА_2 не з`явилася, надала письмові пояснення, зазначивши про категоричну незгоду з апеляційною скаргою, разом з тим, вказала, що дійсно в період відсутності ОСОБА_1 , картка знаходилась у неї та використовувалась нею тільки в інтересах сім`ї, а саме на благоустрій їх будинку та забезпечення проживання їх дитини. Вважає, що ОСОБА_1 намагається зняти з себе відповідальність, так, як легковажно ставиться до сімейного життя, піклування та утримання спільної дитини, 2013 року народження, вказує, що він має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 18115,32 грн. Справу просила розглянути у її відсутність.

Керуючись приписами ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за

ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину будинку, а тому, відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.02.2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №95 від 23 лютого 2013 року.

В період шлюбу за договором купівлі-продажу від 23.09.2014 року, був придбаний житловий будинок, загальною площею 46,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

05.03.2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 17500 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до копії заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 04.12.2019 року, наявної в матеріалах справи, з ОСОБА_1 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором №2018/ОВР/391-000061 від 05.03.2018 року станом на 21.08.2019 рік у загальній сумі 25189 грн 20 коп.

Відповідно до постанови державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маринка В.С., винесеної 02.10.2020 року у ВП №62009215 при примусовому виконанні виконавчого листа №647/2205/19 про стягнення заборгованості у сумі 25189,20 грн. постановлено звернути стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує у КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради у розмірі 20% від суми заробітку.

25.03.2019 року шлюб між сторонами розірвано Бериславським районним судом Херсонської області.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що кредитний договір був укладений в інтересах сім`ї, а кредитні кошти були витрачені на придбання різних матеріалів для проведення поточного ремонту будинку.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційний суд не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Матеріалами справи підтверджено, та не заперечувалося сторонами по справі, що під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 було надано картковий кредит (овердрафт) на умовах кредитного договору від 05.03.2018 року.

07.03.2018 року, як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , в магазині будівельних матеріалів у м. Нова Каховка була проведена оплата товарів/послуг за рахунок кредитних коштів на загальну суму 13206 грн 45 коп.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 не заперечувала, що кошти в сумі 13206 грн 45 коп., були витрачені на придбання будівельних матеріалів для ремонту їх спільного будинку, однак стверджувала, що заборгованість за кредитом була погашена під час шлюбу.

Із наданих ОСОБА_2 письмових пояснень від 24.09.2021 року вбачається, що остання визнає і той факт, що в період відсутності

ОСОБА_1 його кредитна картка знаходилась у неї та використовувалася нею лише в інтересах сім`ї, а саме на благоустрій їх будинку та забезпечення проживання спільної дитини.

Із довідки начальника Херсонського зонального відділу військової служби правопорядку Пацан М.А. №806 від 08.11.2018 року, яка долучена до апеляційної скарги та прийнята апеляційним судом, слідує, що ОСОБА_1 в період з 15 липня 2018 року по 15 жовтня 2018 рік брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 15.07.2018 по 15.10.2018 рік були використанні кошти на загальну суму 8154 грн 51 коп.

За викладених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що кредитний договір, укладений 05.03.2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладався останнім з відома ОСОБА_2 та кредитні кошти саме в сумі 21360 грн 96 коп. були витрачені в інтересах сім`ї, а не 25189 грн 50 коп., як то заявлено відповідачем.

Твердження позивачки ОСОБА_2 про повернення банку суму використаних кредитних коштів під час шлюбу, не заслуговують на увагу, як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Перевіряючи твердження позивачки про погашення кредитної заборгованості, апеляційним судом було витребувано інформацію з АБ "Укргазбанк" про заборгованість за кредитом за період з 05.03.2018 року по 14.07.2018 рік.

Так, відповідно до довідки АБ «Укргазбанк», витребуваної за клопотанням позивачки під час апеляційного розгляду справи, заборгованість за кредитним договором від 05.03.2018 року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 під час шлюбу сторін була сплачена в сумі 5620 грн 94 коп.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 за рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 04.12.2019 року стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором від 05.03.2018 року станом на 21.08.2019 рік у загальній сумі 25189 грн 20 коп. та відповідно до постанови державного виконавця від 02.10.2020 року на погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне при визначенні розміру суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 05.03.2018 року, обрати загальну суму у розмірі 7870 грн 02 коп. з урахуванням сплачених коштів під час шлюбу.

В решті зустрічних позовних вимог слід відмовити, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в оскаржувальній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат(п.10 ст.141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою сплатив 840,80 грн, його зустрічні вимоги задоволено на 62,49%, відшкодуванню йому підлягає

524,92 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати судовий збір на користь ОСОБА_2 в розмірі 840,80 грн, та враховуючи положення п.10 ст.141 ЦПК України ОСОБА_1 необхідно сплатити на користь позивачки різницю в сумі 315,88 грн.

На підставі викладеного рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат слід змінити, зменшивши суму судових витрат, які необхідно відшкодувати на користь позивачки до 315,88 грн.

Документально підтверджені судові витрати у розмірі 1261,21 грн за подання апеляційної скарги, підлягають стягненню з ОСОБА_2 у розмірі 788,13 грн, виходячи із задоволення зустрічних вимог на 62,49%.

Повний текст постанови складений 05.10.2021 року.

Керуючись ст.ст.364,374,376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову

ОСОБА_1 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та стягнення 1/2 частини кредитної заборгованості задовольнити частково.

Визнати кошти в сумі 21360 грн. 96 коп. спільною сумісною власністю подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7870 грн. 02 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Це ж рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. змінити, зменшивши суму судових витрат до 315 грн. 88 коп.

В решті зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 788 грн. 13 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Н.В. Орловська

Л.А. Приходько