Справа № 930/1355/21
№2/930/631/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Путій З.О.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона зареєструвала із відповідачем шлюб 10.07.2014 у Немирівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області.

Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилося дві доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачкою та перебувають повністю на її утриманні.

07.05.2018 рішенням Немирівського районного суду шлюб між сторонами був припинений шляхом його розірвання.

Відповідач ОСОБА_1 добровільно допомоги по утриманню їх спільних дітей не надає, участі у вихованні не приймає. Їхня спільна дитина ОСОБА_3 відвідує дитячий садок, за який необхідно щомісячно платити. Старша донька ОСОБА_4 відвідує школу та ходить на додаткові заняття з англійської мови, за які теж необхідно платити.

У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій формі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше чим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітей повноліття.

Позивачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнає частково, готовий фінансово допомагати колишній дружині в утриманні дітей, однак у зв`язку із тим, що його офіційний місячний дохід становить 5000 гривень, а також наявність іншої неповнолітньої дитини в іншому шлюбі, він просить присудити до стягнення 3000 гривень на обох дітей, тобто по 1500 гривень на кожну дитину.

Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 01.10.2014, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 19.10.2012, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками неповнолітніх дітей записані сторони.

На момент подачі позову шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.05.2018.

Так, відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вказаний положення передбачене і в ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", відповідно до якого, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Нормами ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачкою доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позаяк відповідач є працездатним, молодим за віком.

Однак, позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дітей у визначених нею сумах. Посилання позивачки на те, що саме така сума може надати їй можливість нормально утримувати дітей, враховуючи вартість життя, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає.

Тому, оскільки відповідач офіційно працює, отримує мімінальну заробітну плату, наявність у відповідача неповнолітньої дитини в іншому шлюбі, часткове визнання позовних вимог та бажання відповідача брати участь в утриманні усіх своїх дітей, що свідчить про його готовність утримувати своїх дітей та надавати фінансову допомогу матері на утримання спільних дітей, при цьому враховуючи, що утримання дітей є обов`язком для обох батьків, суд вважає достатньою сумою аліментів в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду про стягнення аліментів, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При поданні позову позивачка судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", а тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Щодо вимоги позивачки про відшкодування понесених нею судових витрат, судом встановлено наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Так, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності д ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що позивачкою не надано будь-яких підтверджуючих документів про понесення нею витрат на оплату правової допомоги та розрахунку даної допомоги, вимога ОСОБА_2 про стягнення з відповідача витрат на надання правничої допомоги є недоведеною, необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше чим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а всього 3000 гривень як єдину частку на утримання обох дітей, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в дохід держави в розмірі 908 гривень (отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Немирiв/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0002796, Код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко