ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2031/20 Номер провадження 22-ц/814/2060/21Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору неукладеним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», змінивши позовні вимоги, просила визнати договір про надання споживчого кредиту № 630707150 укладений шляхом підписання Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту від 15.08.2017 року між нею та Банком неукладеним.

Позов мотивувала тим, що 15.08.2017 року між нею та ПАБ «Альфа-банк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 630707150, шляхом підписання Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 630707150, відповідно до якого відповідач надав позивачу, грошові кошти в розмірі 22500 грн. Позивач щомісячно з 15.08.2017 року по 10.05.2020 року сплачувала на користь відповідача 2500 грн., що за період в 33 місяці становить 82500 грн.

Вважає, що кредитний договір фактично не було укладено, так як сторони не домовилися про всі істотні умови, визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що, у свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним, даний правочин здійснений з використанням нечесної підприємницької практики. Документи, які підписані позивачем, викладено в письмовій формі з друкуванням тексту розміром 5, що здійснено банком навмисно, з метою ускладнити та унеможливити прочитання тексту. Тому вважає, що даний договір не є укладеним.

Позивач вважає умови договору несправедливими, включаючи ціну договору. Вказує, що відповідач не повідомив та не розтлумачив позивачу, як споживачу, усі наявні ризики при користуванні послугою, а саме: не повідомив про можливість збільшення кредитного ліміту в односторонньому порядку. Вважає, умови споживчого кредиту нікчемними та такими, що потребують визнання їх недійсними. Посилаючись на вимоги ст. 215, 218, 230, 233 ЦК України та ст. 18, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» просила договір про надання споживчого кредиту № 630707150 від 15.08.2017 року визнати неукладеним.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що вимога про визнання договору неукладеним не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який передбачений положеннями ЦК України чи іншими законами України. По суті вказана вимога є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення, встановлення якого може мати місце лише при розгляді іншого цивільного спору.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, визнати оскаржуваний договір неукладеним.

Вказує, що при укладенні оспорюваного договору між сторонами в належній формі не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, тому договір є неукладеним.

Вказує, що не існує тексту кредитного договору, а підписані додатки не свідчать про укладення кредитного договору між сторонами. Вказує, що суд не перевірив чи видавалася кредитна картка та на який строк.

Відзив на апеляційну скаргу подано представником АТ «Альфа-Банк». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2017 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, договори добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток ВІД 14.08.2017 (а.с. 43 - 47).

З копії оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.08.2017 року, вбачається, що в п. 2 цієї оферти позивач запропонувала банку відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та надано рахунок електронним платіжним засобом та випустити міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD строком дії 3 роки/ Ліміт кредитної лінії пропонує встановити у розмірі 200000 грн (розділ ІІІ оферти). В розділі VIІШ оферти позивач підтвердила, що вона попередньо ознайомлена у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ (а.с. 44 зворот)

ПАТ «Альфа-Банк» прийняло вищевказану пропозицію ОСОБА_1 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 45).

Згідно копії паспорту споживчого кредиту (а.с. 6475), який підписано ОСОБА_2 , сторони погодили суму кредитних коштів 19.500, максимальний розмір суми кредиту 200000 грн, відсоткову ставку в розмірі 24% річних, порядок погашення кредиту, загальні витрати по кредиту та інші відомості, що мають значення для позичальника.

Будь-яких положень, що спонукають позичальника до укладення договору страхування, у вищевказаних документах не міститься. Згідно договору добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Альфа-Банк» № 227.630707150.111 від 14.08.2017 року (а.с. 46 зворот), ОСОБА_1 добровільно застрахувала здоров`я на випадок хвороби.

Також, 14.08.2017 року між страхувальником ОСОБА_1 і страховиком ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630707150.111 від 14.08.2017 року (а.с. 45 зворот)

Як встановлено статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Умови вчинення договорів визначені Главою 52 ЦК України.

Так, за змістом статей 626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Стаття 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 статті 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).

Таким чином, законодавець визначив, що для укладення кредитного договору між юридичною та фізичною особою сторони мають у письмовій формі досягти згоди щодо розміру кредиту, розміру і порядку нарахування процентів за його користування, строків користування кредитом та строків його повернення.

Аналізуючи вищезазначене, зокрема, підписану позивачем анкету-заяву, Оферту, Акцепт, Паспорт споживчого кредиту, встановлено, що сторонами в належній формі укладено кредитний договір, оскільки сторони досягли згоди про всі істотні умови договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що не існує тексту кредитного договору тому такий договір є неукладеним.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) дійшла висновку про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги про визнання кредитного договору не укладеним, не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, оскільки правочин, який не вчинено не тягне ніяких правових наслідків для сторін.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складен 04.10.2021.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль