БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1205/2021
Провадження № 2/497/529/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.21 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати за ними, як за членами колгоспного двору, право власності за кожним на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права з-за відсутності правовстановлюючого документу. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримавши свої позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - голова Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву, що відповідач вимоги позову визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14.04.1991р. житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , - належав колгоспному двору, до складу цього двору входили: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 його частці, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради від 16.12.2020р. за №866 (а.с.15);

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_1 від 23.12.2016р. (а.с.12-14);

- згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 03.05.2017 року (справа №497/455/17), та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач ОСОБА_3 є власником 2 / 5 частин житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємець за законом після смерті спадкодавців ОСОБА_5 (матері), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (дружини), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16-17,19).

- з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №56989312 від 06.11.2020р. вбачається, що позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності на їхні власні частини вказаного житлового будинку також через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.18);

- відповідно до заяви представника Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - сільська рада вимоги позивачів визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносини, які виникли до набрання законної сили 15.04.1991 року Законом України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України).

Ст.16 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи членами колгоспного двору і співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть реалізувати своє право на реєстрацію свого права власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього, вбачається порушення їхнього права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів за кожним по 1 / 5 частині вищезазначеного спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями - як за членами колгоспного двору, підтверджується вищезазначеними а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані.

Керуючись ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328,392, ЦК України, ст.ст.1,2,12,13, 76-84,89,95,247ч.2,258-259,263-266, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити в повному обсязі позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту, після чого рішення набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 30.09.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова