Справа № 453/332/21
№ провадження 2/453/244/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Курницької В.Я.

секретаря судового засідання - Трембач М.М.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_3 - звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років померла її мати ОСОБА_6 . Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав їй на праві приватної власності. За життя спадкодавець заповіту не складала, а отже право на спадкування отримують спадкоємці першої черги її дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Після звернення до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області позивачу було роз`яснено, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити в судовому порядку. Позивач зазначила, що вона пропустила такий строк з поважних причин, а саме у зв`язку із тим, що вона є єдиним годувальником в сім`ї, відсутністю власного житла, тривалою (більше 20 років) орендою житлового будинку в м. Тернопіль, що знаходиться за понад 250 км. від місця знаходження спадкового майна, відсутністю прямого залізничного чи автомобільного сполучення та відсутністю власного транспорту. Крім того, зазначає, що протягом останніх 5 років змушена їздити на заробітки в Республіку Польща на роботу з важкими умовами праці за кордоном. При цьому відповідач ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , однак згоди на подання заяви про прийняття спадщини позивачу ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_5 не надала.

Відповідач - ОСОБА_4 - подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 .

В обґрунтування відзиву покликається на те, що позивач не довела належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, зазначає, що проживання позивачем ОСОБА_3 в м. Тернопіль не підтверджено жодними доказами. Крім того, наголосила, що відстань між місцем проживання позивача та місцем знаходження спадкового майна, за відсутності станом на 2019 рік пандемії коронавірусу, дозволяла позивачу, яка є цілком здоровою людиною, прибути у м. Сколе та подати заяву про прийняття спадщини. Також наголосила, що позивачем не підтверджено її перебування за кордоном в період з 22.05.2019 року по 22.11.2019 року. Посилається і на те, що інші зазначені позивачем причини, також не є поважними причинами пропуску визначеного законодавством строку для прийняття спадщини. Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем.

Відповідач - ОСОБА_5 - подала заяву про визнання позовних вимог.

Представником позивача також подано відповідь на відзив, в якій викладено свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем заперечень.

Представник позивача - адвокат Змінчак Л.В. - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Горох В.В. - в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про час та місце засідання суду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Змінчак Л.В., представника відповідача, ОСОБА_4 , адвоката Гороха В.В., надавши належну оцінку зібраним у справі письмовим доказам, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, судової практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Коростівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 23.05.2019 згідно актового запису № 5.

Про факт родинних відносин позивача ОСОБА_3 та спадкодавця ОСОБА_6 свідчать свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Коростівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 14.05.1979 згідно актового запису № 7 та скорочена копія свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Скаржинсько-Камєна Свенктошинське воєводство Республіка Польща, серія НОМЕР_3 від 29.12.2020 року.

Після смерті матері позивача ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав їй на праві приватної власності. За життя спадкодавець заповіту не складала, а отже в даному випадку спадкування відбувається за законом.

Спадкоємець першої черги ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 шляхом подачі до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк після відкриття спадщини. Інші спадкоємці першої черги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 постійно не проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на день її смерті і не подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк після відкриття спадщини.

Як вбачається із листа Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області від 02.02.2021 № 74/01-16, позивачу ОСОБА_3 роз`яснено, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити в судовому порядку.

В позовній заяві позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору нею не вживались. Тим самим ОСОБА_3 визнала ту обставину, що вона не зверталась до своєї сестри ОСОБА_4 із проханням надати їй письмову згоду на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.05.2021 № 91/С-6416 позивач ОСОБА_3 в`їхала на територію України 12 серпня 2019 року та виїхала за межі території України 16 листопада 2019 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщи ни є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У висновку Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеного в постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, вказано, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Виходячи із вимог ст. 1272 ЦК України та висновку Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеного в постанові від 13.03.2020 року у справі № 314/2550/17, проживання позивачем ОСОБА_3 на умовах оренди в м. Тернопіль, періодичні перебування позивачем на заробітках в Республіці Польща, та її знаходження на території України з серпня по листопад 2019 року, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Також позивач ОСОБА_3 не обґрунтувала належним чином свої доводи щодо роботи за кордоном з важкими умовами праці.

Відтак позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона, з незалежних від неї обставин, не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що позивач ОСОБА_3 недобросовісно віднеслась до своїх спадкових прав та обов`язків, внаслідок чого пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову до відповідача ОСОБА_4 слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Щодо відповідача ОСОБА_5 , то суд погоджується з посиланнями відповідача ОСОБА_4 на те, що така є неналежним відповідачем, оскільки ОСОБА_5 протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, спадщину після смерті матері не прийняла, а тому вона не могла надавати згоду ОСОБА_3 на подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1233, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 4-5,10,12,76-80,89,259,263-265,268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ;

Повний текст рішення складено 04.10.2021 року.

Головуючий суддя В.Я. Курницька