СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6713/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди у зв`язку із залиттям,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди у зв`язку із залиттям, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири АДРЕСА_1 в розмірі 108 982,00 грн. з кожного.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах, а саме кв. АДРЕСА_2 . Заявник наголошує на тому, що, оскільки відповідачі ухиляються від відшкодування спричинених матеріальних збитків позивачеві, тобто між сторонами у справі дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, вид забезпечення позову, а саме арешт на нерухоме майно, в повній мірі відповідає позовним вимогам, є спів мірним із заявленими позивачем до відповідачів вимогами, накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачам, не порушує законних прав та інтересів третіх осіб, тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить відповідачам на праві приватної власності, є ефективним засобом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження; заяви про забезпечення доказів або позову; заяви про перегляд заочного рішення; заяви про скасування рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про роз`яснення судового рішення, які подано; заяви про сприяння третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу) в отриманні доказів, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач посилається на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правових позицій викладених у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Відтак, норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, і вказані у позові вимоги не стосуються порядку надання, обсягу соціальних гарантій ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, та не стосуються будь-яким іншим чином соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, ураховуючи, що до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, тому заяву про забезпечення позову необхідно повернути особі, яка її подала.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди у зв`язку із залиттям- повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.В. Войтенко