КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27608, вчинений 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Горизонт» заборгованості у сумі 5 662,50 грн. Стягнути з ТОВ на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у червні 2021 року із постанови приватного виконавця, що надійшла за місцем роботи ОСОБА_1 , вона дізналась про наявність відкритого виконавчого провадження №65561415 щодо стягнення з неї суми боргу на користь відповідача за виконавчим написом №27608, виданим 15 березня 2021 року.

Так, ОСОБА_1 стверджує, що договорів з відповідачем не укладала та не підписувала, з його умовами не ознайомлена, жодних коштів не отримувала. В день оформлення договору із ТОВ «ФК «Горизонт» - 08 грудня 2019 року, мобільний номер позивачки було заблоковано невідомими особами, що на її думку скористались таким номером, здійснили реєстрацію на онлайн-сервісі кредитування, що належить відповідачу. Разом з тим, дані позивача зазначені не вірно, зокрема, адреса місця реєстрації та проживання, навіть прізвище вказано із помилкою. Стосовно даних незаконних дій невідомих осіб позивач зверталась із заявами до поліції.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просила суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у ВП № 6556145 на підставі виконавчого напису № 27608, виданого 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіню Я.В. щодо стягнення на користь ТОВ «ФК «Горизонт» заборгованості в розмірі 5 662,50 грн.

Позивачка мотивувала вимоги заяви тим, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 01 червня 2021 року ВП № 65561415 звернуто стягнення на доходи боржника, а вона оскаржує такий виконавчий напис і вважає, що невжиття заходів забезпечення призведе до безпідставного стягнення з неї грошових коштів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій вказує, що підставою для повернення заяви судом стало не зазначення позивачем пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Проте, метою вжиття заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які могли бути спричинені забезпеченням позову. Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком.

Зазначає, що між сторонами існує спір щодо наявності заборгованості, оскільки ОСОБА_1 коштів не отримувала і будь-яких договорів з ТОВ «ФК «Горизонт» не укладала.

Наголошує апелянт на тому, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що оскаржується, призведе до безпідставного стягнення грошових коштів із заробітної плати позивача, та у подальшому буде необхідно вживати додаткових заходів щодо повернення безпідставно стягнутих грошових коштів, додатково сплачувати за послуги адвоката.

Вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції винесеною помилково, апелянт просить суд скасувати таке судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Стягнути з ТОВ «ФК «Горизонт» понесені судові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, мотивував своє рішення тим, що вона не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, оскільки не містила пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно із ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, подана заява про забезпечення позову не підпадає під вказані положення статті 154 ЦПК України, коли суд зобов`язаний вжити заходів зустрічного забезпечення позову, оскільки позивач ОСОБА_1 зареєстрована в Україні та суду не було надано доказів, які б свідчили, що майновий стан позивача або її дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення поданої заяви про забезпечення позову заявнику.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.274, 367-369, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв