Ухвала

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 405/5478/17

провадження № 61-8980ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», про визнання недійсним відчуження арештованого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - ПАТ «ТАСКОМБАНК»), про визнання правочинів про відчуження арештованого майна недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування від 17 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С. Є., зареєстрований в реєстрі за № 1-134, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17 березня 2016 року № 137977234, індексний номер № 28854697 від 22 березня 2016 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір дарування від 02 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С. Є., зареєстрований в реєстрі за № 1-528, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 15780897 від 02 серпня 2016 року, індексний номер № 30820500 від 08 серпня 2016 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 31 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2646, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 22109995 від 31 серпня 2017 року, індексний номер № 36851994 від 31 серпня 2017 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та скасовано його державну реєстрацію. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року залишено без змін. Поновлено дію постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 28 травня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на те, що він не був учасником справи, проте оскаржуваною постановою порушено його права, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне провадження та клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Гулейкова І. Ю. від 17 червня 2021 року визнано підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови неповажними; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків до 19 липня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали. Зокрема, надано ОСОБА_1 строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначити дату, коли саме йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови та підтвердити відповідними доказами та сплатити судовий збір у розмірі 4 228,80 грн.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема: заява про поновлення строку на касаційне оскарження, заява про звільнення або відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року. Цією ж ухвалою у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для сплати судового збору у розмірі 4 228,80 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема: дублікат квитанції від 02 вересня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн та заяву про звільнення його від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовує тим, що сума судового збору за подання його касаційної скарги перевищує розмір його річного доходу, додатково зазначає, що він є студентом денної форми навчання, постійного доходу не має. На підтвердження своїх доводів додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких загальних розмір доходу ОСОБА_1 за період з І кварталу 2019 року по IV квартал 2020 року становить 12 127,06 грн, та зокрема за 2020 рік - 11 824,11 грн.

Вирішуючи питання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки розмір судового збору (4 228,80 грн) становить більше 5 відсотків розміру річного доходу (591,21 грн) ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

З огляду на викладене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню. З урахуванням сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн, Суд дійшов висновку про відстрочення сплати судового збору у розмірі 3 320,80 грн за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення, у разі, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції його прав, як підставу касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц, постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17, від 09 грудня 2020 року у справі № 922/476/20, від 04 квітня 2019 року у справі № 750/4445/17, від 04 липня 2018 року у справі № 462/4611/13-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 404/6619/17, від 30 червня 2020 року у справі № 310/4921/17, від 24 червня 2020 року у справі № 725/5992/16-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 750/2728/16-ц, від 19 травня 2021 року у справі № 693/624/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження, чим порушено принцип правової визначеності (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

У касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про зупинення виконання та дії оскаржуваної постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року та постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Оскільки оскаржуваною постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення його виконання та дії.

Частиною другою статті 405 ЦПК України передбачено, що у випадку відкриття касаційного провадження за такою скаргою суд касаційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та судових рішень, що оскаржуються.

Враховуючи те, що заявник не навів мотивованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови, тому клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 405, 436 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату частини судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», про визнання недійсним відчуження арештованого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Кіровограда матеріали вищезазначеної цивільної справи № 405/5478/17.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання та дії постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року та постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик