ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2021 року

м. Чернівці

Справа № 727/788/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одинака О. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про відвід суддів Литвинюк Ірини Миколаївни, 727/4707/21, Лисака Ігоря Никодимовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 липня 2021 року,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 жовтня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) - Литвинюк І.М., суддів - Височанської Н.К., Лисака І.Н.

Разом з апеляційною скаргою представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про відвід всім суддям судової палати з розгляду цивільних справ Чернівецького апеляційного суду, в тому числі і суддям Литвинюк І.М., Лисаку І.Н., Височанській Н.К., з підстав наявності сумнівів у їх об`єктивності та неупередженості, оскільки один з адвокатів, який представляв інтереси ОСОБА_3 у цій справі, обіймав посаду заступника голови вказаного апеляційного суду, а тому позивач не довіряє всім суддям судової палати.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про відвід суддів визнано необґрунтованою та передано питання про відвід суддів на розгляд судді, який не входить до складу суду у відповідності до положень статті 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 жовтня 2021 року вказану заяву передано судді Чернівецького апеляційного суду Одинаку О.О.

Згідно з частиною 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, пункт 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, пункт 45).

Аналіз заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про відвід суддів Литвинюк І.М., Височанської Н.К., Лисака І.Н. підтверджує, те, що вона не містить в собі підстав, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України і не свідчить про те, що вказані судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи та про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності цих суддів.

Оскільки передбачені статтями 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, заява про відвід не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд враховує те, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд. У цій справі всі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Суд оцінює обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, які викладені в постанові від 30 червня 2021 року у справі № 462/36898/16-ц, в ухвалах від 03 квітня 2020 року у справі № 201/4368/19 та від 13 листопада 2020 року у справі № 450/2286/16-ц.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про відвід суддів Литвинюк Ірини Миколаївни, Височанської Наталі Казимирівни, Лисака Ігоря Никодимовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 липня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак