Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2737/21
Провадження 2/711/1813/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною власністю подружжя, -

встановив:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває на розгляді позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною власністю подружжя.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною власністю подружжя прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та об`єднано їх в одне провадження.

Разом із зустрічним позовом, відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо передачі у власність, оренду, тощо автомобіль марки Сітроен Берлінго, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за

ОСОБА_4 обґрунтування заяви про забезпечення зустрічного позову зазначено, що спірний автомобіль було придбано сторонами у період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти, а відтак є спільним майном подружжя. В заявника є підстави вважати, що ОСОБА_4 , у якого на даний момент знаходиться вказаний автомобіль, може розпорядитися ним на свій власний розсуд, тому керуючись положеннями ст.ст. 149-153 ЦПК України вона звернулась до суду з вказаною заявою, оскільки невжиття таких заходів може утруднити, або зробити не можливим в подальшому виконання рішення суду.

В судовому засіданні відповідач та її представник адвокат Солодкова С.І. заяву про забезпечення позову підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача адвокат Топор І.О., в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною власністю подружжя.

Як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки Сітроен Берлінго, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_4 ..

При цьому позивач посилається на те, що спірний автомобіль перебуває у одноособовому розпорядженні та користуванні ОСОБА_4 , який, на її думку, може вчинити будь які дії щодо передачі його в оренду, власність, тощо, а тому вона просить накласти на спірний автомобіль арешт.

Враховуючи вищевказані обставини, між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на вказане майно, що на думку суду, дає підстави для висновку про наявність можливості розпорядитися спірним майном і під час судового розгляду справи, та достатньо обґрунтованого припущення, що майно, яке на думку позивача за зустрічним позовом, на момент виконання можливого рішення суду може зникнути.

А також, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на спірний автомобіль) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки CITROEN BERLINGO, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований 24 листопада 2018 року за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 від 12.04.2003р., виданий: Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області), шляхом заборони його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: Р. В. Демчик