ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 755/3552/21
провадження № 2/753/6024/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. Дарницький районний суд у складі:

головуючого судді Заставенко М.О.

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лінкевич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування і збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва 09.04.2021 за підсудністю надійшла вказана позовна заява.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Позиція сторони позивача.

20.06.2021 в м. Полтава водій ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , відповідач-2) керуючи автомобілем «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль «Chevrolet Captiva», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 завдані матеріальні збитки. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2020 у справі №552/2923/20 ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП. Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «Оранта», відповідач-1, страховик), згідно полісу №АО 6893989. У відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 22.06.2020 позивач повідомив страховика про настання ДТП і надав відповідні документи для отримання виплати страхового відшкодування, однак ПАТ «НАСК «Оранта» надало відповідь про відсутність підстав вважати заявлену подію страховим випадком та здійснення виплат страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_3 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки був неповнолітнім та не мав права керувати транспортним засобом, а тому не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом №АО 6893989. Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_3 на його користь збитки, завдані ДТП у розмірі 33 817,50 грн, а також просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» пеню у розмірі 2 390,35 грн, 3% річних у розмірі 596,27, інфляційні втрати у розмірі 987,46 грн, а з ОСОБА_3 8 000 грн моральної шкоди. Також, позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

У відповіді на відзив ПАТ «НАСК «Оранта» позивач заперечує проти відзиву з підстав, зазначених у позові, а також з метою встановлення дійсної вартості страхового відшкодування заявив клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи та клопотання про витребування у ПАТ «НАСК «Оранта» докази для проведення такої експертизи.

Позиція відповідача ПАТ «НАСК «Оранта».

Представник відповідача-1 ПАТ «НАСК «Оранта» направив до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» оскільки страховиком правомірно відмовлено у відшкодуванні страхової виплати з підстав неправомірного володіння транспортним засобом без прав водія, а тому дана ДТП не є страховим випадком. Так, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 забезпечена полісом АО 6893989, укладеним 03.01.2020 між ОСОБА_4 та страховиком. В процесі вирішення питання щодо заяви потерпілого (позивача у справі) встановлено, що ОСОБА_3 є сином страхувальника, який керував транспортним засобом «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , на час ДТП був неповнолітнім та не отримував посвідчення водія. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особами, відповідальність яких застрахована , є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, а отже відповідальність ОСОБА_3 не застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», а експлуатація, здійснювалась неправомірно, в порушення вимог законодавства України.

Представник відповідача-1 ПАТ «НАСК «Оранта» посилався на завищений розмір збитку, заявлений позивачем, оскільки в калькуляції не враховано, що на момент ДТП автомобіль експлуатувався вже 8 років. На замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» ТОВ «Гарант-Асістанс» - суб`єкт оціночної діяльності - повело дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту знову складає 11 206,06 грн.

До суду надійшли пояснення ПАТ «НАСК «Оранта» на відповідь на відзив з проханням відмовити в задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Також ПАТ «НАСК «Оранта» заперечувало проти призначення експертизи посилаючись на те, що це призведе до затягування часу і покладання додаткових витрат на сторони, оскільки в матеріалах справи міститься Дослідження вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу, розраховане суб`єктом оціночної діяльності, позивачем в протиріччя не надано ні іншого звіту ні офіційної рецензії на Дослідження відповідача.

Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.04.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

22.06.2021 до суду поштовими засобами зв`язку надійшов відзив ПАТ «НАСК «Оранта» на позовну заяву; 25.06.2021 надійшла відповідь позивача на відзив ПАТ «НАСК «Оранта» разом з клопотанням про призначення експертизи та клопотанням про витребування доказів; 05.07.2021 надійшли пояснення ПАТ «НАСК «Оранта» на відповідь на відзив. Дані заяви по суті справи в судовому засіданні 08.07.2021 приєднані до матеріалів справи, судове засідання відкладено на 30.09.2021 у зв`язку з першою неявкою відповідача ОСОБА_3 в судове засідання.

30.09.2021 в судовому засіданні встановлено порядок розгляду справи - надати вступне слово учасникам справи, дослідження письмових доказів, вирішення питання про призначення експертизи та витребування письмових доказів.

Після заслуховування вступного слова представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» Лінкевич О.В., дослідження письмових доказів, суд видалився до нарадчої кімнати.

Ухвалою від 30.09.2021 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи та про витребування доказів відмовлено.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач є власником автомобіля «Chevrolet Captiva», д.н.з. НОМЕР_3 /а.с.32/.

20.06.2021 в м. Полтава водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль «Chevrolet Captiva», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 /а.с.13-16/.

Власником автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 /а.с.31/.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2020 у справі №552/2923/20 ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП, а також у адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом /а.с.13/.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій ОСОБА_3 .

Відповідно до Замовлення-Наряду №BA-ZN-02008 від 27.07.2020, Акту виконаних робіт №BA-ZN-02008 від 27.07.2020 та Квитанції №031853 від 27.07.2020 позивачем реально понесені витрати на відновлювані роботи автомобіля «Chevrolet Captiva», д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 33 167,50 грн /а.с.25,26, 27/.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання ДТП була забезпечена полісом АО/6893989 укладеним 03.01.2020 між в ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_4 /а.с.17,18/.

Щодо вимог позивача до ПАТ «НАСК «Оранта» .

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 2 полісу АО/6893989 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.01.2020 страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

П. 1.4. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пунктом 1.6 статті 1 вказаного Закону передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2.2 статті 2 Правил дорожнього руху, Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства та умов укладеного між сторонами договору, вбачається, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом встановлено, що під час вчинення ДТП, водієм автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_3 /а.с.13-16/.

Як встановлено Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2020 у справі №552/2923/20 ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП, а також у адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом /а.с.13/.

Отже, підстави для стягнення страхового відшкодування із ПАТ «НАСК «Оранта» відсутні, оскільки за страховим полісом АО/6893989 від 03.01.2020 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак ОСОБА_3 до таких осіб не відноситься, у зв`язку з відсутністю у нього посвідчення водія відповідної категорії, а тому вказана ДТП не є страховим випадком.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду № 61-20738св18 від 10.10.2018.

Оскільки факт завдання шкоди позивачу не є страховим випадком, то у нього відсутні підстави вимагати відшкодування завданої шкоди відповідачем-1 ПАТ «НАСК «Оранта», а тому в цій частині позовна заява не підлягає задоволенню. Відповідно, вимога позивача про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» пені у розмірі 2 390,35 грн, 3% річних у розмірі 596,27, інфляційні втрати у розмірі 987,46 грн задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача до ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1179 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Враховуючи вищевикладені норми матеріального права та приймаючи до уваги встановлені обставини в справі, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 на відшкодування завданої матеріальної шкоди необхідно стягнути 33 167,50 грн.

Вимоги позивача про стягнення 650 грн витрат на евакуацію транспортного засобу не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат. Надана позивачем Квитанція №018110 від 6.06.2020 не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини, оскільки з неї неможливо встановити, що зазначені витрати понесені саме у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодую 20.06.2020, враховуючи, що датою наданої квитанції є 6.06.2021 /а.с.24/.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 8 000 грн, посилаючись на те, що у зв`язку із ДТП йому довелось використовувати для пересування громадський транспорт, в нагальних випадках користуватись таксі, що додало позивачу непередбачених витрат; також у родини позивача була відсутня змога виїжджати на відпочинок за місто. Окрім того, позивачу довелось витрачати час на проведення ремонту свого автомобіля замість того, щоб займатись особистими справами, що обумовило додаткові незручності, пригнічений стан, нервовість, періодичні проблеми зі сном.

Статтею 1167 ЦК встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що участь позивача у ДТП, що сталось із вини ОСОБА_3 , а також пошкодження його власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому вимоги про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000 грн. Розмір моральної шкоди, заявлений позивачем не знайшов свого підтвердження ні в позовній заяві, ні в доданих до неї документах, ні у відповіді на відзив.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу, їх розмір відповідає критерію розумності та співмірності із складністю справи, а оскільки позовна заява підлягає задоволенню в частині відшкодування шкоди саме винуватцем у ДТП, тому суд покладає понесені позивачем судові витрати на відповідача-2 ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259,263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 33 177,50 грн, моральну шкоду у розмірі 3 000 грн, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, сплачений судовий збір у розмірі 908 грн, , а всього 45 085,50 грн.

В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відмовити.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", , адреса м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко