Ухвала

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 752/20739/15

провадження № 61-11632св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання правомірності набуття майна у власність, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Шевченко Т. М. від 08 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Болотова Є. В., Лапчевського О. Ф., від 09 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 23 березня

1999 року, укладений між ним та ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та ОСОБА_2 , витребувати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3

та ОСОБА_4 на його користь квартиру

АДРЕСА_1 , а також визнати за позивачем право власності на вказану квартиру.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_5 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила визнати, що спірна квартира з 05 березня 2016 року перебуває у її законному володінні, як правомірно набута на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_3 .

РішеннямГолосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня

2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений

23 березня 1999 року восьмою Київською державною нотаріальною конторою, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі під номером 8-8413.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 75,1 кв. м, житловою площею 42,1 кв. м.

Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 75, 1 кв. м, житловою 42, 1 кв. м.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

09 липня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального

і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року у справі

№ 6-136цс12 та постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року

у справі № 645/4220/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання правомірності набуття майна у власність, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович