Дата документу 28.09.2021 Справа № 320/4829/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 320/4829/19 Головуючий у 1 інстанції: Іваненко О.В.
№ 22-ц/807/3095/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні приміщенням,

ВСТАНОВИВ

В червні 2019 року АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні приміщенням.

В обґрунтування заяви зазначало, що АТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізницям». Згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в тому числі ДП «Придніпровська залізниця». Відповідно до пункту 20 Статуту, товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

На підставі зведеного переліку майна ДП «Придніпровська залізниця» затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, вантажний двір станції Мелітополь із комплексом будівель, в тому числі і нежитлова будівля гаража на 1 автомашину ст. Мелітополь за адресою: АДРЕСА_1 включено до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця». На підставі свідоцтва про право власності від 18.09.2007 серія НОМЕР_1 та передавального акта від 03.08.2015 у вересні 2016 здійснено перереєстрацію права власності за ПАТ «Укрзалізниця» на всю будівлю гаража літ. В-1, яка складається із трьох приміщень. Регіональною філією «Придніпровська залізниця» 14.12.2018 здійснено обстеження земельної ділянки щодо встановлення земельного сервітуту та перевірки права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 займає частину нежитлової будівлі гаража на 1 автомашину літ. В-1, а саме приміщення №3. До зазначеного приміщення доступ має лише гр. ОСОБА_1 , оскільки, ним зведено паркан. Зі слів гр. ОСОБА_1 це приміщення належить йому на підставі рішень Мелітопольського міськрайонного суду. Однак, правовстановлюючі документи гр. ОСОБА_1 не надає. Таким чином, дії ОСОБА_1 створюють перешкоди АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» у здійснені прав власника, який не може вільно користуватись приміщенням № НОМЕР_2 нежитлової будівлі гаража на 1 автомашину літ.В-1, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Позивачу на праві власності.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення №3 нежитлової будівлі гаража на 1 автомашину літ. В-1 за адресою: АДРЕСА_1 , усунути перешкоди користуванні приміщенням шляхом виселення ОСОБА_1 із займаного приміщення, та стягнути судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16500,00 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач АТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в тому числі ДП «Придніпровська залізниця». Відповідно до пункту 20 Статуту, товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

Згідно ч.3 ст.4 ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

На підставі зведеного переліку майна ДП «Придніпровська залізниця» затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, свідоцтва про право власності від 18.09.2007 серія НОМЕР_1 , передавального акту від 03.08.2015, ПАТ «Укрзалізниця» на праві власності належить вантажний двір станції Мелітополь із комплексом будівель, в тому числі і нежитлова будівля гаража на 1 автомашину ст. Мелітополь за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-16).

Згідно листа Управління містобудування і архітектури Мелітопольської міської ради від 14.12.2006 року №652 будівлям контори та майстерні, балансовий номер - 0100300, був присвоєний адресний номер - АДРЕСА_1 . Дане твердження позивача також підтверджується рішенням від 13.09.2007 року Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 199/10 про оформлення права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , за Державою Україна, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України.

Згідно Акту обстеження земельної ділянки щодо встановлення земельного сервітуту та перевірки права власності на нерухоме майно від 14.12.2018 року проведеного Регіональною філією «Придніпровська залізниця» стосовно нерухомого майно по АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 займає частину нежитлової будівлі гаража на 1 автомашину літ.В-1, а саме приміщення №3 (а.с.21-22).

Спірна будівля розташована по АДРЕСА_1 , згідно наданого викопіювання інвентарної справи, а саме схематичного плану з технічного паспорта, під літерою В-1 має довжину 18,10м. та ширину 9,35 м.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо усунення перешкод у користуванні зазначеною будівлею, суд першої інстанції виходив з того, що на зазначену будівлю відповідач набув право власності у встановленому порядку,тривалий час користується нею, а позивач навпаки протягом понад 15 років не використовував цю будівлю та не заявляв жодних вимог до відповідача щодо її звільнення.

За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За відомостями МБТІ право власності на комплекс будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за Державою Україна, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на підставі свідоцтва про право власності від 18.09.2007, зазначений комплекс складається з: будівлі А-2 загальною площею 164,7м2, основною 76,0м2, будівлі Б-1 загальною площею 66,7м2, основною 40,0м2, будівлі В-1 загальною площею 142,7м2, основною 142,7м2 та чотирьох споруд;

- право власності на комплекс будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішень Мелітопольського міськрайонного суду від 11.06.2007 с.№ 2-3027, 14.11.2007 с.№ 2-5644, 24.03.2008 с.№ 2-5644, зазначений комплекс складається з: будівлі А-1 загальною площею 61,7м2, основною 61,7м2, будівлі Б-1 загальною площею 39,1м2, основною 39,1м2, будівлі В-1 загальною площею 46,0м2, основною 39,0м2, будівлі Г-1 загальною площею 65,3м2, основною 33,0м2, навісу Д,

будівлі Е-1 загальною площею 83,8м2, основною 71,0м2, будівлі Ж-1 загальною площею 35,8м2, основною 33,9 м2, будови З-1, огорожі №1, калитки №2, воріт №3. (а.с.59-66, 93).

Також суд першої інстанції врахував, що згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2008 року, за гр. ОСОБА_1 зареєстровано право власності на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішень Мелітопольського міськрайонного суду №2-3891 від 13.04.2005р., №2-3027 від 11.06.2007р., №2-5644 від 14.11.2007р., ухвали №2-5644 від 24.03.2008р.

Таким чином судом встановлено, що частина спірної будівлі під літерою В-1 яка має довжину 18,10м. та ширину 9,35 м. згідно технічного паспорта від 22.12.2006р. наданого АТ «Українська залізниця», у технічному паспорті від 15.01.2008 року відповідача ОСОБА_1 зазначена як будівля Г-1 загальною площею 65,3м2, основною 33,0м2 , та є суміжною будівлею.

Суд першої інстанції правильно виходив з положень про непорушність права власності та зазначив, що спірне майно, за часом придбання та оформлення у власність, було придбане відповідачем ОСОБА_1 останнім за часом у ПП «Обрій», яке на момент винесення рішення було власником цього майна за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого входила частина спірної будівлі під літерою В-1 яка має довжину 18,10м. та ширину 9,35 м. згідно технічного паспорта від 22.12.2006р., а саме спірна частина будівлі Г-1 загальною площею 65,3м2, основною 33,0м2 згідно технічного паспорта від 15.01.2008 року, згідно рішення суду №2-5644 від 14.11.2007р. та ухвали №2-5644 від 24.03.2008р. Дане рішення суду сторонами не оскаржувалось, а тому на даний час відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеної будівлі Г-1 загальною площею 65,3м2, основною 33,0м2, яка раніше була частиною будівлі під літерою В-1 яка має довжину 18,10м. та ширину 9,35 м. згідно технічного паспорта від 22.12.2006р.

Судом, першої інстанції оглядом на місці встановлено, що спірна будівля під літерою В-1 яка має довжину 18,10м. та ширину 9,35 м, поділена на дві окремі частини, має дві різні адреси, двох різних власників. Дані приміщення є суміжними, мають різні входи та розділені стіною, а тому не сполучені та використовуються незалежно один від одного.

Так будівля під літерою В-1 яка має довжину 18,10м. та ширину 9,35м. згідно технічного паспорта від 22.12.2006р. розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та власником є АТ «Українська залізниця».

В свою чергу будівля Г-1 загальною площею 65,3м2, основною 33,0м2 згідно технічного паспорта від 15.01.2008 року, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та власником є ОСОБА_1 .

За таких обставин посилання позивача на створення йому будь-яких перешкод у користуванні майном не є переконливим.

При апеляційному розгляді позивач не заперечував проти того, що приміщення. яке займає відповідач не використовувалося позивачем тривалий строк, вимог до відповідача раніше не заявлялося.

Та обставина. що у технічному паспорті відповідача ОСОБА_1 допущено невідповідність схематичного зображення будівлі позначеної як Г-1 не є підставою для позбавлення відповідача права власності.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 жовтня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков