_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/807/20
Провадження № 2-др/947/58/21
Київський районний суд м.Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі № 947/807/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені,
02 серпня 2021 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 947/807/20 про стягнення судових витрат з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в сумі 82 835 грн. 45 копійок.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням по справі № 947/807/20 від 02 лютого 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за період з 16 січня 2019 року по 1 червня 2019 року у сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, яке набрало законної сили та залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року.
Однак, заявник стверджує, що в рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим вважає необхідним звернутися до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
У судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, його представник ОСОБА_4 звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
Представник позивача по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у содовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 пені за договором позики від 28.12.2018 року.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2021 року, позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) пеню за період з 16.01.2019 року по 01.06.2019 року у сумі 135 000,00 гривень. Однак, питання стягнення судових витрат судом вирішено не було.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як пояснила представник позивача у судовому засіданні, рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2021 року на даний час виконане, однак, строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання - не закінчився.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_2 зазначає, що у рішенні суду фактично не вирішено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 8 500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 4 000,00 гривень за участь у судових засіданнях, для участі в яких з`явився адвокат, та гонорар успіху у розмірі 10 відсотків від суми, на яку буде зменшено ціну позову.

Відповідно до ст. 137 ЦПК Кураїни, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві №№820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи містяться документи, що свідчать про існування договірних відносин між клієнтом ( ОСОБА_2 ) та адвокатом Козаком І.С., а саме Договір: про надання правничої допомоги від 20.05.2020 року з додатком № 1 до нього, Акт приймання-передачі № 1 від 17.07.2020 року та платіжний документ типової форми № КО-1 на суму 8500,00 гривень.

Відповідно до п. 3.3. Договору про надання правничої допомоги від 10.05.2020 року сторони домовились, що додатково до вказаної в п. З. І. цього Договору суми, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 1000 гривень за кожне призначене судове засідання, для участі в якому з`явився адвокат. Сума, вказана в цьому пункті Договору, підлягає сплаті протягом 3-х днів після надання Акту виконаних робіт Адвокатом Замовнику. Оскільки судових засідань було 4, то, на думку відповідача, сплаті підлягає 4 000 гривень.

Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги у сумі 8 500 гривень та 4 000,00 гривень відповідають вимогам ст.. 137 ЦПК України, а відтак підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 відсотків від суми, на яку буде зменшено ціну позову, суд зазначає наступне.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 пеню у сумі 135 000,00 гривень, замість заявлених у позові 985 500 гривень. Отже, судом задоволено позовні вимоги позивача на 13,7 % від ціни позову.

Різниця між ціною позову та сумою, визначеною до стягнення за рішенням суду, становить 850 500,00 гривень (985 000 гривень ціна позову - 135 000 гривень стягнута сума за рішенням суду = 850 500 гривень). В такому випадку гонорар успіху становитиме 85 050,00 гривень.

Суд приходить до висновку, що вказана сума є неспівмірною із фактично стягнутою сумою пені, адже 85 050 гривень складає 63% від стягнутої суми за рішенням суду. Гонорар успіху не свідчить про виконану роботу та не може бути підтверджений документально, а лише є стимулом для адвоката виконати свою роботу вчасно та якісно.

Таким чином, виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 8 500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 4 000,00 гривень за судові засідання, для участі в яких з`явився адвокат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 261, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 947/807/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати в сумі 8 500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 4 000,00 гривень за судові засідання, для участі в яких з`явився адвокат.

Решту вимог - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Куриленко О. М.