_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3944/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Перший Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (реєстраційний № 2711) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів в загальній сумі 8105,84 (вісім тисяч сто п`ять гривень 84 коп.) гривень. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень; витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позовну у розмірі 454, 00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні; витрати по сплаті послуг на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) гривень покласти на Відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що виконавчий напис здійснено без доведеності безспірності вимог кредитора, відсутні фінансові документи які б підтверджували розмір та нарахування заборгованості, що виключає безспірність вимог, а також приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі який нотаріально не засвідчений.

Ухвалою судді від 30.07.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Одночасно з подачею позову, позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого 17.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (реєстраційний № 2711) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів в загальній сумі 8105,84 (вісім тисяч сто п`ять гривень 84 коп.) гривень, який перебуває на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 30.07.2021 року вказане клопотання було задоволено.

08.09.2021 року сторона відповідача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, визнання позовних вимог позивача в частині визнання виконавчого напису, виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за № 2711 від 17 липня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 гривень, та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 гривень на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Крім того, просили зменшити витрати на правничу допомогу до 1025 грн.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якої просив розгляну справу за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у заяві про визнання позову просив розглянути справу без його участі.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, доказів про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2711, яким запропонував стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами`відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФКвід 09 липня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право лвимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою двідповідальністю «фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на підставі договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14 липня 217 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 283425428 від 27 листопада 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 за період з 13.07.2017 року по 17.07.2020 року включно, суму у розмірі: 320,70 - заборгованість за тілом кредиту; 5 029,10 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 2 676,04 гривень - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8 105,84 гривень.

13 квітня 2021 року державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Стрельчуковим Олександром Васильовичем було відкрито виконавче провадження № 65133062 щодо примусового виконання виконавчого напису № 2711, виданого 17.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом про стягнення коштів в сумі 8 105,84 гривень з ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.

Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 17 липня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як вбачається з копії кредитного договору, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, цей договір було укладено 29 листопада 2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 і такий договір не є посвідченим нотаріально /а.с. 115/.

Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому виконавчий напис № 2711 від 17.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 8105,84 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Представником відповідача була подана заява про визнання позовних вимог, з огляду на яку ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за № 2711 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454, 00 грн., та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 гривень (інші 50 % судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається що, 01.07.2021 між ОСОБА_1 та Адвокатом Кузьменком В.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 3.1. якого вартість послуг складає 1500,00 гривень.

Таким чином, беручи до уваги заяви сторін про зменшення витрат на правничу допомогу, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1025,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 87-88 Закону України "Про нотаріат; Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року; п.п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, ст. ст. 4,12, 13, 76, 81, 89,141, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Перший Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (реєстраційний № 2711) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів в загальній сумі 8105,84 (вісім тисяч сто п`ять гривень 84 коп.) гривень.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний номер: 43311346) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 681,00 гривень; витрати по сплаті послуг на професійну правничу допомогу у розмірі 1025,00 гривеь.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, згідно квитанції № 32042, від 27.07.2021 року в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, та згідно квитанції № 32064, від 27.07.2021 року, у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.