ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8229/21 Справа № 204/3991/20 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Укрстройреконструкція", третя особа Дніпровський міський центр зайнятості, про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Укрстройреконструкція" у період з 01.11.2012 року по 02.01.2013 року та зобов`язання відповідача внести записи в трудову книжку, подати дані фактичного працювання ОСОБА_1 до податкової інспекції, пенсійного фонду, фонду соціального страхування, архівному управлінню Дніпровської міської ради та виплатити заборгованість по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПП "Укрстройреконструкція", третя особа Дніпровський міський центр зайнятості, про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Укрстройреконструкція" у період з 01.11.2012 року по 02.01.2013 року та зобов`язання відповідача внести записи в трудову книжку, подати дані фактичного працювання ОСОБА_1 до податкової інспекції, пенсійного фонду, фонду соціального страхування, архівному управлінню Дніпровської міської ради та виплатити заборгованість по заробітній платі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що у період перебування на обліку в центрі зайнятості, як особа яка шукає роботу, від центру зайнятості позивачку було направлено на курси «Автоматизація кошторисної справи + програмний комплекс АВК-5» до Інституту Безперервної Фахової Освіти на базі Придніпровської Державної Будівельної Академії Будівництва.

Підшукуючи роботу, позивчка домовилась із представником ПП «Укрстройреконструкція» ОСОБА_2 , яка погодилася взяти її на роботу за скороченим графіком, щоб позивач встигала відвідувати курси з кошторисної справи, які починались о 17-00 годині 2 рази на тиждень.

Після направлення резюме в ПП «Укрстройреконструкція» через сайт work.ua, де була розміщена об`ява про пошук «Інженера з кошторисної справи», позивач зателефонувала за вказаним номером телефону, та, обговоривши умови праці, домовилась із ОСОБА_2 про час проведення співбесіди щодо працевлаштування.

На співбесіді ОСОБА_3 відразу пояснила, що в даній установі не здійснюють офіційне працевлаштування, про трудову угоду або про цивільно-правову угоду мови взагалі не йшло, також на співбесіді був обумовлений розмір заробітної плати у сумі 2500,00 гривень. При прийнятті на роботу ОСОБА_4 була поставлена умова, що позивача на період навчання оформляти офіційно не будуть, таким чином щоб ОСОБА_1 пройшла випробувальний термін, а після навчання обіцяли здійснити офіційне працевлаштування. Позивач погодилась на умови ОСОБА_2 , яка дозволила працювати на їх комп`ютерах, на яких встановлена програма АВК-5, на період навчання на курсах «Автоматизована кошторисна справа + програмний комплекс АВК-5».

Отже з 01.11.2012 року, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу на випадок безробіття, позивач розпочала працювати в ПП «Укрстройреконструкція» на посаді «Інженерта з кошторисної справи» з 09-00 по 18-00 та 2 рази на тиждень з 01.11.2012 року працювала до 16-00, щоб встигнути відвідувати курси за фахом «Автоматизація з кошторисної справи + програмний комплекс АВК-5».

У ПП «Укрстройреконструкція» ніяких трудових договорів або цивільно-правових договорів не надавали ані ОСОБА_2 , ані керівники ПП «Укрстройреконструкція» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , але робочі завдання протягом двох місяців видавала саме ОСОБА_2 . Трудова книжка зберігалась у позивача вдома, бо вона перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу на випадок безробіття. За час свого стажування у даній установі позивач виконала багато кошторисів та нею були сформовані пакети кошторисної документації до виконаних кошторисів, які направлені як субпідрядним установам так і замовникам. У таких трудових відносинах позивач перебувала до 31 грудня 2012, заробітну плату отримала за листопад 2012 року у розмірі 2500,00 грн., однак за грудень 2012 року установа не розрахувалась взагалі.

Після закінчення курсів «Автоматизована кошторисна справа + програмний комплекс АВК-5» 03.01.2013 року позивач припинила виходити на роботу, оскільки роботодавці категорично відмовились здійснювати офіційне працевлаштування. Жодних довідок про працевлаштування за весь час роботи в даній установі позивачу не видали, тому їй не було що пред`являти до центру зайнятості, щоб припинити нарахування допомоги на випадок безробіття.

Намагаючись вирішити питання у досудовому порядку питання щодо офіційного працевлаштування в ПП «Укрстройреконструкція», 05.12.2019 року позивач направила лист на юридичну адресу установи, але відповідь до теперішнього часу вона так і не отримала.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд:

-встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Укрстройреконструкція», у період з 01.11.2012 року по 02.01.2013 рік на посаді «Інженер з кошторисної справи»;

-зобов`язати відповідача ПП «Укрстройреконструкція» внести записи до трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття її на роботу до Приватного підприємства «Укрстройреконструкція» на посаду «Інженер з кошторисної справи» 01.11.2012 року, та запис про звільнення із займаної посади 02.01.2013 року;

-зобов`язати Приватне підприємство «Укрстройреконструкція» подати дані про період роботи ОСОБА_1 до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по встановленому факту трудових відносин з Приватним підприємством «Укрстройреконструкція», та зареєструвати у даній установі трудовий договір з урахуванням випробувального терміну роботи або стажуванню;

-зобов`язати Приватне підприємство «Укрстройреконструкція» подати дані про період роботи та зарахування стажу до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому факту трудових відносин з ОСОБА_1 та ПП «Укрстройреконструкція»;

-зобов`язати ПП «Укрстройреконструкція» передати до архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради дані про період роботи ОСОБА_1 на посаді «інженер з кошторисної справи» у ПП «Укрстройреконструкція» у період з 01.11.2012 року по 02.01.2013 року;

-стягнути з ПП «Укрстройреконструкція» на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 2499 грн. 84 коп. за грудень 2012 року та у сумі 104 грн. 16 коп. за січень 2013 року. З нарахованої за листопад, грудень 2012 року та січень 2013 року заробітної плати у розмірі 5103 грн. 56 коп. утримати та сплатити до бюджету ПДФО 18%, що дорівнює сумі 918 грн. 64 коп. та ВС 1,5%, що дорівнює 76 грн. 55 коп. На заробітну плату, яку повинні фактично виплатити за листопад, грудень 2012 року та січень 2013 року у розмірі 4108 грн. 37 коп. сплатити за ОСОБА_1 ЄСВ 22%, що дорівнює 903 грн. 84 коп;

-стягнути з відповідача ПП «Укрстройреконструкція» () на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Кіровський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 15.12.2003 року) заборгованість із невиплаченої вихідної допомоги з урахуванням положень ст.ст. 44, 116, 117 КЗпП України за період з 03.01.2013 року по жовтень 2020 року включно у розмірі 631373,00 грн. Із даної вихідної допомоги у розмірі 631373 грн. утримати ПДФО 18%, що дорівнює сумі 113647,14 грн. та ВС 1,5%, що дорівнює 9470,56 грн. На фактично виплачену вихідну допомогу за період з 03.01.2013 року по жовтень 2020 року у розмірі 508255,26 грн. сплатити за ОСОБА_1 ЄСВ 22%, що дорівнює 111816,16 грн.;

-витрати, пов`язані з судовим процесом, покласти на ПП «Укрстройреконструкція».

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні позову до Приватного підприємства "Укрстройреконструкція", третя особа Дніпровський міський центр зайнятості, про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Укрстройреконструкція" у період з 01.11.2012 року по 02.01.2013 року та зобов`язання відповідача внести записи в трудову книжку, подати дані фактичного працювання ОСОБА_1 до податкової інспекції, пенсійного фонду, фонду соціального страхування, архівному управлінню Дніпровської міської ради та виплатити заборгованість по заробітній платі, відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.09.2012 року розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , запис під №13 від 25.09.2012 року, на підставі наказу №120925 від 25.09.2012 року (а.с.32).

Виплата вказаної допомоги по безробіттю припинена 21.06.2013 року, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , запис під №14 від 21.06.2013 року, на підставі наказу №130625 від 25.06.2013 року(а.с.32).

Позивач зазначала, що відповідач роз`яснив їй умови праці, розмір заробітної плати, ознайомив з графіком роботи, проте належних доказів на підтвердження даних обставин ОСОБА_1 до суду не надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження допущення її до роботи (копії заяв про прийняття на роботу, проходження медичного огляду, про ознайомлення з будь-якими правилами та обов`язками, проходження інструктажів тощо); про виконання вимог внутрішнього трудового розпорядку (журнал виходу на роботу тощо), виконання трудової функції, виплату заробітної плати тощо.

Крім того, відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, трудова книжка - основний документ про трудову діяльність працівника.

Позивачка не зверталася до відповідача у спірний період роботи з вимогою внести відповідні записи до трудової книжки, що свідчить про її обізнаність та згоду виконувати роботу при таких умовах, які вона вказує у своїй позовній заяві. Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до відповідача з проханням отримати довідку про працевлаштування, нею також не надано.

Крім цього, позивачка перебувала на обліку у Ленінському районному центрі зайнятості, отримувала допомогу по безробіттю у період з 25.09.2012 року по 21.06.2013 рік, при цьому жодних повідомлень до центру зайнятості від позивача про працевлаштування та припинення нарахування допомоги по безробіттю, не надходило.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Виходячи зі змісту статті 21 КЗпП України трудовий договір спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджено усі доводи позивачки, які повторюються в апеляційній скарзі та їм надано всебічну обґрунтовану оцінку.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом, позивач повинен подати відповідні докази, що вона була допущена до роботи у відповідача на умовах трудового договору, працювала на умовах повного робочого дня у спірний період та мала зобов`язання відповідача щодо оплати праці, що підтверджує наявність саме трудових відносин з роботодавцем. Будь-яких доказів, які б вказували на існування саме трудових відносин між сторонами в спірний період позивачем не надано.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко