ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7625/21 Справа № 216/738/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

30 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач ОСОБА_1

відповідач- Товариствазобмеженоювідповідальністю«ТБМ-Строймонтаж»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційнускаргувідповідача Товариствазобмеженоювідповідальністю«ТБМ-Строймонтаж»нарішенняЦентрально-Міськогорайонногосудум.КривогоРогуДніпропетровськоїобластівід21травня2021рокуусправізапозовом ОСОБА_1 доТовариствазобмеженоювідповідальністю«ТБМ-Строймонтаж»,заучастютретіхосіб,якінезаявляютьсамостійнихвимогщодопредметаспоруДніпровськоговідділенняУправліннявиконавчоїдирекціїфондувДніпропетровськійобластіФондусоціальногострахуванняУкраїни,УправліннявиконавчоїдирекціїФондусоціальногострахуванняУкраїнивДніпропетровськійобласті,провідшкодуванняшкоди,спричиненоїсмертючоловіка,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом доТовариствазобмеженоювідповідальністю«ТБМ-Строймонтаж»провідшкодуванняшкоди,спричиненоїсмертючоловіка, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що 27.07.1987 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .

01.12.2016 її чоловік уклав з ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» договір про надання послуг №5/16Г, відповідно до умов якого, повинен виконувати роботи, пов`язані з порізкою металоконструкцій та з демонтажу металоконструкцій, а відповідач зобов`язаний був оплачувати виконану роботу.

15.06.2017 під час виконання робіт за договором, трапився нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_2 загинув.

Комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що цивільно-правова угода від 01.12.2016 №5/161, яка була укладена між ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж» в особі директора Сосика О.Д. та громадянином ОСОБА_2 має ознаки трудових відносин.

У діях керівництва ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж» вбачаються порушення вимог ст.ст. 21,23, ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Вид події: обрушення, обвалення будівель, споруд та їх елементів.

Пункт 7: причини настання нещасного випадку: основна невиконання посадових обов`язків, супутня порушення технологічного процесу.

Пункт 10: особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконавці робіт ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж», ОСОБА_5 начальник виробництва ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж».

Разом з цим, інших осіб, які причетні до вказаного нещасного випадку відповідно до Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, встановлено не було.

Зокрема, не встановлено винність в діях померлого ОСОБА_2

19.06.2017 між позивачем та ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж» було укладено договір безповоротної цільової фінансової допомоги, згідно з умовами якого ТОВ «ТБМ-Стоймонтаж» зобов`язалась передати на безповоротній основі у власність ОСОБА_1 грошові кошти відповідно до Додатку №1 до даного договору, а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти безповоротну фінансову допомогу в розмірі, передбаченому п.2.1 цього договору.

Як вбачається з Додатку №1 погоджена сторонами сума до виплати (після утримання податків) становить 6440,00 грн щомісячно, починаючи з 15.07.2017 по 15.06.2018.

З серпня 2018 року виплати закінчилися, оскільки закінчився строк дії вказаного договору безповоротної цільової фінансової допомоги.

У 2010 року згідно з висновком МСЕК позивачу первинно призначено 2 групу інвалідності за загальним захворюванням.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №012657 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням з 15.08.2012 та безтерміново.

Таким чином, з 2010 року і на момент смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні. Основним засобом для існування була заробітна плата чоловіка.

З липня 2018 року позивач не має засобів для існування, оскільки відповідач перестав здійснювати виплати, а її пенсія є незначною та витрачається на комунальні платежі та лікування.

Враховуючи, що станом на день смерті ОСОБА_2 позивач була та є до теперішнього часу непрацездатною - інвалідом 3 групи, що підтверджується відповідними документами, проживала разом з чоловіком за однією адресою, дохід, що отримував її чоловік ОСОБА_2 був основним джерелом доходів для її проживання та хоча вона і отримувала пенсію по інвалідності в сумі 940,00 грн (що менше встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць), але ніякого доходу, окрім заробітної плати чоловіка, не мала, а тому має право на відшкодування шкоди зокрема: на одержання від відповідача утримання.

Крім того, позивач вказує, що зазнала моральної шкоди. Визначаючи розмір завданої їй моральної шкоди, просила суд врахувати те, що внаслідок нещасного випадку потерпілий ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим вона, як найближчий йому родич, зазнала тяжких душевних страждань. Вимушені зміни в її житті у зв`язку з трагічною загибеллю чоловіка є триваючими, їй завдано непоправної шкоди, оскільки вона залишилася без чоловіка, що є для неї тривалим, тяжким душевним випробуванням. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просилла суд: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж» на свою користь щомісячно відшкодування шкоди у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та його утриманця ОСОБА_1 ; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж» на свою користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травні 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж про відшкодуванняишкоди, спричиненої смертю чоловіка задоволені.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в сумі 1700,00 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року довічно.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка в сумі 200000,00 грн (двісті тисяч гривень), без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових стягнень і платежів.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Строймонтаж» на користь держави судовий збір в сумі 2612,00 грн (дві тисячі шістсот дванадцять гривень).

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ТОВ «ТБМ-Строймонтаж`подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення про відмову позивачу ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача Товариствазобмеженоювідповідальністю«ТБМ-Строймонтаж»нарішенняЦентрально-Міськогорайонногосудум.КривогоРогуДніпропетровськоїобластівід21травня2021року призначено справу до розгляду на 30 вересня 2021 року в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Нормами ч.2 вказаної статті визначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч.1 ст.372 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити термін розгляду справи судом апеляційноїі інстанції в межах строку, визначеного ч.2 ст.371 ЦПК України до 04 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: