ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

26 квітня 2021 року від представника позивача адвоката Стадницького С.А. втретє надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить заборонити відповідачу здійснювати у будь-який спосіб пошкодження, зокрема, демонтаж вузлів, агрегатів, конструктивних елементів, переобладнання будь-яких конструктивних елементів транспортного засобу автомобіля LEXUS модель NX 300, тип загальний легковий загальний універсальний В, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1998, колір білий, рік випуску 2018. Крім того представник позивача просить зобов`язати відповідача передати на зберігання позивачу указаний автомобіль до набрання законної сили рішенням. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що існує загроза того, що після отримання копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження даній справі відповідач може вчинити дії щодо пошкодження спірного майна або його знищення, зокрема для реалізації комплектуючих. Крім того, позивачу достеменно відомо, що відповідач вже після відкриття провадження по даній справі передавала спірний автомобіль для керування третій особі, без згоди та не позивача.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про задоволення його заяви, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів існування реальної загрози пошкодження чи знищення спірного майна, а також, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого судового рішення. Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року у зазначеній цивільній справі було заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам, уповноваженим діяти в її інтересах, а також будь-яким іншим особам здійснювати у будь- який спосіб відчуження спірного транспортного засобу, що є співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог позивача для збереження предмету спору до вирішення справи по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу,заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України,у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України,залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є поділ спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину спірного автомобіля, який зареєстровано за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Однак, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза пошкодження чи знищення спірного майна, а також, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.

За таких обставин висновок суду першої інстанції є правильним, законним та обґрунтованим.

Також є вірним посилання суду на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року у зазначеній цивільній справі було заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам, уповноваженим діяти в її інтересах, а також будь-яким іншим особам здійснювати у будь - який спосіб відчуження спірного транспортного засобу до вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем передано спірний автомобіль у користування третій особі, внаслідок чого він може бути пошкоджений, колегією суддів не може бути взятий до уваги, оскільки відчуження спірного автомобіля заборонено відповідачу та іншим особам ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року.

При цьому обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати у будь-який спосіб пошкодження, зокрема, демонтаж вузлів, агрегатів, конструктивних елементів, переобладнання будь-яких конструктивних елементів транспортного засобу автомобіля LEXUS модель NX 300, рік випуску 2018, та передача на зберігання позивачу вказаного автомобіля до набрання законної сили рішенням не може бути застосований судом, оскільки доказів наміру у відповідача на пошкодження спірного автомобіля матеріали справи не місять.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко