Провадження № 2-др/760/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

06 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Представник відповідача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що під час ухвалення рішення у справі судом не було вирішено питання про судові витрати, які понесла відповідач у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гр.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу останньою було додано до матеріалів справи: копію клопотання про приєднання доказів понесення відповідачем витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, попередній розрахунок судових витрат, копію договору на надання правової (правничої) допомоги, ордер на надання правової допомоги, рахунки, акт про надання-приймання послуг, меморіальний ордер.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

21 січня 2021 ролку позивачем було подано апеляційну скаргу, тому справу було передано до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без розгляду, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року залишено без змін.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів було відмовлено.

Таким чином, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Питання про розподіл судових витрат, які відповідач понесла у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гр. в судовому рішенні вирішено не було.

Справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідно судові дебати не проводилися.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2020 року між відповідачем та адвокатом Філатовою Т.М. було укладено Договір № 0510/2020-01 про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до п. 1.1. клієнт доручає, а адвокатська компанія приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з п.3.1.4. клієнт зобов`язаний оплачувати правову допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. та 4.2.1. вартість договору складає 5 000, 00 гр., що включає в себе правовий аналіз позовної заяви та складання і подання до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву. Крім суми, зазначеної в п. 4.1. Договору, клієнт окремо сплачує при настанні необхідності у судовому процесі вартість складання (написання) та подання до суду заяв по суті (крім відзиву) та письмових пояснень у розмірі 3 000, 00 гр.

Крім того, до суду надано:

- рахунок № 05102020 від 05 жовтня 2020 року на суму 5 000, 00 гр.;

- рахунок № НОМЕР_1 від 26 жовтня 2020 року на суму 3 000, 00 гр.

На підтвердження сплати вказаних коштів відповідачем було додано меморіальний ордер № @2PL057452 від 26 жовтня 2020 року про сплату Адвокатському об`єднанню «Магніт» 3 000, 00 гр. передоплати за надання правової допомоги за Договором № 0510/2020-01 від 05 жовтня 2020 року.

/ а.с. 161 /

15 квітня 2021 року позивач подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Зазначає, що розмір витрат, а саме 8 000, 00 гр., є неспівмірним щодо складності справи.

Посилається на те, що у Загальному класифікаторі спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженому Наказом Державної судової адміністрації України року «Про затвердження Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ» № 622 від 21 грудня 2018 року, справи категорії «про стягнення аліментів» (код 310020000) мають оцінку «6» (що є однією з найменших у класифікаторі) для розгляду в першій інстанції і «20» для розгляду в апеляційній інстанції.

Отже, відповідно до такого коефіцієнту «6» справа може розглядатися як проста і судові витрати в розмірі 8 000, 00 гр., які представник відповідача відповідно до поданої до суду заяви просить стягнути з позивача є необгрунтовано завищеними.

Відзначає, що Постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року з нього стягнуто 5 000, 00 гр. на користь відповідача на витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Однак, з огляду на те, що складність справи при розгляді в апеляційній інстанції, згідно із класифікатором, становить «20» (що більш ніж і три рази перевищує аналогічну оцінку для першої інстанції), що було оцінено в 5 000, 00 гр., то сума у 8 000, 00 гр. для справи зі складністю «6» балів є неадекватно завищеною.

Наголошує на тому, що звернення відповідача за правничою допомогою в даній справі було її особистим вибором та не відображало дійсну потребу у такій допомозі з огляду на простоту справи та наявність у відповідача вищої юридичної освіти (у 2016 році закінчила юридичний факультет Київського національного університету ім. Т.Шевченка).

З огляду на зазначене, просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Вартість витрат відповідача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції сторонами була обумовлена в розмірі 5 000, 00 гр.

Окрім цього, в Договорі № 0510/2020-01 про надання правової (правничої) допомоги обумовлено, що клієнт окремо сплачує при настанні необхідності у судовому процесі вартість складання (написання) та подання до суду заяв по суті (крім відзиву) та письмових пояснень у розмірі 3 000, 00 гр.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Щодо вартості вчинених адвокатом дій, необхідних для представництва інтересів клієнта, та приведених у розрахунку, суд, з урахуванням заперечень позивача, виходить з наступного.

З точки зору закону адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Повноваження адвоката при представництві інтересів відповідача в суді визначено п. 2.3 Договору № 0510/2020-01 про надання правової (правничої) допомоги від 05 жовтня 2020 року, згідно з яким адвокат, у тому числі, має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу та ін.

Матеріалами справи підтверджується вчинення адвокатом дій, обумовлених договором з клієнтом, та направлених на представництво інтересів клієнта в суді, який відповідає зазначеному в розрахунку витраченому часу на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначено вище, справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Статтями 9 та 30 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, поняття гонорару адвоката, порядок його обчислення та сплати, а також критерії оцінки при визначенні його розміру.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Єропейський суд з прав людини рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, встановлені судом взаємовідносини сторін, врегульовані та чітко визначені законом, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4 000, 00 гр.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву про ухвалення додаткового рішення здовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1 ; ІН: НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_2 /адреса: АДРЕСА_2 ; ІН: НОМЕР_3 / 4 000, 00 гр. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва