ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 20 вересня 2020 у м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, в районі буд. 10 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на відкритий каналізаційний колодязь, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ст. 124 КУпАП закрите за відсутності складу правопорушення. Вартість завданого матеріального збитку спричиненого автомобілю «Volkswagen Tiguan» складає 342 213,65 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача 228 508,60 грн. матеріального збитку, 23 000 грн. моральної шкоди, 2 300 грн. витрат на оплату оцінки матеріальної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за належне утримання водопровідно - каналізаційної мережі у місті несе уповноважене підприємство КП «Дніпроводоканал», яке не є відповідачем у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що власником доріг міст є відповідна територіальна громада в особі міської ради, і саме рада визначає та делегує повноваження щодо обслуговування комунального майна, в тому числі й оглядових каналізаційних колодязів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2020 року у м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, в районі буд. 10 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на відкритий каналізаційний колодязь, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ст. 124 КУпАП закрите за відсутності складу правопорушення.

Також постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно директора КП «Управління ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради Должикова А.В. за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрите за відсутності в його діях складу правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.01.2020 є преюдиційними і доведенню не підлягають.

Встановлено також, що згідно Звіту № 18320 від 05 жовтня 2020 року вартість завданого матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Volkswagen Tiguan» складає 342 213,65 грн..

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно до ст. 9, 24 ЗУ «Про дорожній рух», відповідальність за утримання стандартів і створення безпечних умов руху несуть власники доріг.

Встановлено, що КП «УРЕА» не є власником автодоріг м. Дніпро.

Відповідно ст. 9, 24 ЗУ «Про дорожній рух» власниками доріг міст є відповідна територіальна громада в особі міської ради.

Саме міська рада, як представник власника, визначає та делегує повноваження щодо обслуговування комунального майна, в тому числі й оглядових каналізаційних колодязів.

У відповіді КП «УРЕА» від 02 грудня 2020 року № 02.12/01-20р на претензію позивачу, стосовно відшкодування матеріальної шкоди в ДТП 20 вересня 2020 року, повідомлено про рішення міської ради від 25 квітня 2018 року № 90/31 «Про затвердження Порядку відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами» в редакції рішення міської ради від 20 травня 2020 № 69/57, щодо добровільного досудового врегулювання спору міською радою.

Оглядовий каналізаційний колодязь в районі будинку АДРЕСА_1 перебуває на балансі підпорядкованого Дніпровській міській раді - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

На звернення КП «УРЕА» до департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 05 січня 2021 № 7/4 отримано відповідь від 11 січня 2021 № 3/1-27, стосовно проведення у 2020 публічних закупівель послуг з поточного ремонту люків оглядових колодязів і камер підземних інженерних міських комунікацій. Зазначені послуги замовлено уповноваженим міською радою органом виконавчої влади за кошти міського бюджету та відповідно акту приймання-передачі від 14 серпня 2020 № 8 передано Балансоутримувачу - КП «Дніпроводоканал».

Відповідно до Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України (далі - Правила), затверджених наказом №30 від 05.07.95 Держжитлокомунгоспу України (із змінами, внесеними згідно з Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 12 від 04.01.2005 та наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства № 191 від 27.06.2008 року), підприємства водопровідно-каналізаційного господарства експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів та несуть відповідальність за належний технічний стан мережі, пристроїв, обладнання на ній.

Згідно з п.п. 12.2.2, 12.2.3 зазначених Правил під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють в тому числі зовнішній стан колодязів наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищення. Зовнішній огляд мереж виконується не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі.

Відповідальність за належне утримання водопровідно - каналізаційної мережі у місті несе уповноважене підприємство КП «Дніпроводоканал», статутом якого, в редакції що затверджена рішенням міської ради від 25 березня 2020 № 101/55 встановлено, що предметом діяльності КП «Дніпроводоканал» є: - «роботи з улаштування зовнішніх інженерних мереж та устаткування (водопровід, каналізація)»; - «роботи по будівництву нових та реконструкції існуючих доріг та благоустрою».

Згідно з абзацом 7 ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі ст. 18 ЗУ Про автомобільні дороги складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про автомобільні дороги» до основних обов`язків органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування

і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зокрема, належить: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць

і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами.

Згідно зі статтею 21 цього Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають, зокрема, за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними

і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух (пункт 11 Єдиних правил).

Встановивши, що відповідальність за належне утримання водопровідно - каналізаційної мережі у місті несе уповноважене підприємство КП «Дніпроводоканал», яке не є відповідачем у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , так як останній є неналежним відповідачем у даній справі.

Доводи апелянта в скарзі про те, що власником доріг міст є відповідна територіальна громада в особі міської ради, і саме рада визначає та делегує повноваження щодо обслуговування комунального майна, в тому числі й оглядових каналізаційних колодязів, - колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. Більш того, вказані доводи в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні сторони не заявляли клопотань щодо залучення до справи в якості сторони відповідача КП Дніпроводоканал, а суд за своєю ініціативою позбавлений можливості вирішити це питання самостійно без клопотань сторони по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко