СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2944/21

пр. № 2/759/3356/21

21 вересня 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ, вул.Гн.Юри, 9), Дванадцята київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул.Гн.Юри, 9), третя особи: Університет державної фіскальної служби України (08021, Київська обл., м. Ірпінь, вул.Університетська, 31), Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 29) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом в якому просить зняти з нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 арешт, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 6841206 від 21.03.2008р., накладений на підставі Постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (правонаступник -Святошинський районний відділ ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) № 124/38 від 25.02.2008.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він є співвласником житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .У травні 2020р при укладенні угоди у нотаріуса позивачеві стало відомо, що на вказану частку квартири, яка перебуває у його власності, накладений арешт Святошинським районним відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ. Перевіркою державного реєстру обтяження нерухомого майна встановлено, що арешт на майно боржника накладався на підставі постанови ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві № 124/38 від 25.02.2008р., усі виконавчі провадження, зокрема, виконавче провадження, на підставі якого було прийнято постанову ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві № 124/38 від 25.02.2008, якою було накладено арешт на майно позивача, є припиненим у зв`язку із повним виконанням, стягнення за виконавчими документами із позивача не здійснюються. При вирішенні питання про закриття виконавчих проваджень щодо позивача як боржника помилково не було вирішено питання про зняття арештів, накладених на його майно.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.03.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.06.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Представники відповідачів явку своїх представників в судове засідання не забезпечили в судове засідання не з`явилися про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки якщо арешт на майно позивача накладено у 2008р. Токмацьким РВ ГУ МВС України в Запорозькій області, як наслідок питання щодо його скасування повинно вирішуватись відповідно до положень КПК України 1960 року.

Враховуючи те, що відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до інформаційної довідки КВ-2019 № 43629 від 08.11.2019р. 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровна за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Святошинською районною у м. Києві радою 17.07.2006 та зареєстрвоаного в Бюро 09.08.2006р. за реєстровим № 7912.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві приватної власності ОСОБА_1 належить: квартира за адресою: АДРЕСА_4 на праві приватної власносі, Ѕ частина будинку АДРЕСА_5 , Ѕ частина будинку АДРЕСА_6 . /а.с.13-16/.

З вищевказаної інформації вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт, підставою обтяження є постанова 124/38 від 25.02.2008р. Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві.

Відповідно до листа Головного управління національної поліції в Запорізькій області від 13.09.2021 повідомлено, що згідно даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Запорізькій області відсутня інформація щодо розслідування кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_1 та про накладення арешту на його майно.

Відповідно до ч.1,2 ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є найбільш ефективним та сприятиме захисту порушених прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Дванадцята київська державна нотаріальна контора, третя особи: Університет державної фіскальної служби України, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про зняття арешту з нерухомого майна -задовольнити.

Зняти з нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою () за реєстраційним номером 6841206 від 12.03.2008року, накладений на підставі Постанови Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (правонаступник Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 124/38 від 25.02.2008.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко