Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/115/19
Провадження № 2/382/20/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхового товариства "DOMINANTA", м. Київ вул. Саксаганського, 19 оф. 42, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , Страхового товариства "DOMINANTA", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 247 149 грн. 74 коп. розмір спричиненої матеріальної шкоди, 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 3 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та 2 722 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 квітня 2018 року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Яготин Київської області, виїжджаючи на вулицю Незалежності зі сторони с.Засупоївка, порушивши вимоги п. 16.3 ПДР, не надав перевагу в русі автомобілю марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 . Який рухався по головній дорозі, та був під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого скоїв зіткнення зазначених транспортних засобів.В результаті цієї ДТП, належний позивачу на праві власності автомобіль марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження, які сталися з вини ОСОБА_2 . Постановою Яготинського районного суду Київської області від 08 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. З метою визначення розміру заподіяної шкоди, ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , з метою проведення належної оцінки визначення розміру (вартості) відновлювального ремонту автомобіля. Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 11.05.2018 року надано висновок (звіт) № 140-18 про вартість відновлювального ремонту автомобіля марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , за наслідками ДТП, у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту складає 245 649 грн. 74 коп.. Також ним сплачено вартість такого товарознавчого дослідження в сумі 1 500 грн. 00 коп.. До дня подачі позову до суду, ОСОБА_1 не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача ОСОБА_2 , не зважаючи на його постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно. Для захисту своїх прав, позивач 10.08.2018 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом та сплатив його послуги у розмірі 3 000 грн. 00 коп.. таким чином, загальна вартість завданої позивачу майнової шкоди складає 252 149 грн. 74 коп..

Крім того, внаслідок вказаних подій позивачу було також завдано моральної шкоди. Так, позивач фактично втратив можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, був змушений самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час він не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет довелося мпрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Все це спричинило пригнічений стан, і як наслідок в позивача зявилися розлади у стосунках з членами родини. Раніше дуже часто на вихідних ОСОБА_1 з сімєю виїжджали з міста на відпочинок, а після ДТП такий вид відпочинку став неможливим. Позивачу та членам його сімї у продовж тривалого часу довелося користуватися громадським транспортом, що викликало цілий ряд незручностей. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 грн., які повинні бути стягнуті з винної особи ОСОБА_2 . При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву в котрому вказав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ТДВ "Страхове Товариство "Домінанта" полісом ОСЦПВ № -ЛМ2660672. Ліміт відповідальності страховика становить - 100 000 грн. 00 коп.. Повідомлення страхувальника про ДТП було зареєстровано у ТДВ "Страхове Товариство "Домінанта" під вхідним номером ЦВ-17475 02.05.2018 року. Позивачем у своїх вимогах було визначено, що сума матеріально збитку, яку позивач повинен відшкодувати становить 247 149 грн. 74 коп.. Проте у доданому до позовної заяви звіті № 140-18 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу дещо різниться з тією, що вказана у позовній вимозі та складає 114 298 грн. 18 коп.. Тому вважаю, що дане прохання позивача не повинно бути задоволено внаслідок його необґрунтованості та безпідставності. Відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової вілповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (МТСБУ) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої школи перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування иивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ТДВ "Страхове Товариство "Домінанта" полісом № АМ 2660672. Ліцензії на провадження страхової діяльності ТДВ "Страхове Товариство "Домінанта" анульовані, проте, зазначена страхова компанія не перебуває на стадії припинення, та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємпів та громадських формувань не виключена. З наданих Позивачем пояснень відносно емоційних страждань неможливо встановити фактичний обсяг страждань, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіяною моральною шкодою. Вважає, що вимога відносно відшкодування моральної шкоди також є необгрунтованою та не підлягає задоволенню через недоведеність аргументів. Щодо компенсації на правову допомогу, то вважаю за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували факт надання правової допомоги Позивачу. Тобто, на думку відповідача, відсутні будь-які підстави для задоволення вимог на відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп.. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягзчоться не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для задоволення у стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, наявні усі обставини вважати позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування ОСОБА_2 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, тому, відповідно до ст. 278 ЦПК України, просив у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача в частині позовних вимог, що стосуються Страхового товариства "DOMINANTA", просив закрити, а решту заявлених вимог підтримав. Зі страхової компанії не надходило оплати, та представник позивача вважає, що позивачу було відмовлено на його звернення страховою компанією.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав зазначене у відзиві та вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення стрін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, з копії паспорта (а.с. 8-9), вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Круті Горби Таращанського району Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 .

З Довідки (а.с. 7) вбачається, що 28 квітня 2018 року близько 15 години 10 хвилин на перехресті вулиць Незалежності та Дарницька в м. Яготин Київської області відбулася ДТП за участі автомобіля RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав значні механічні пошкодження.

З копії постанови Яготинського районного суду Київської області від 08.06.2018 року по справі № 382/637/18 (а.с. 10), копії протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 11), копії повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду № 2396 від 03.05.2018 року (а.с. 12), копії пояснень (а.с. 13), копії пояснень (а.с. 14), вбачається, що 28 квітня 2018 року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Яготин Київської області, виїжджаючи на вулицю Незалежності зі сторони с. Засупоївка, порушивши вимоги п. 16.3 ПДР, не надав перевагу в русі автомобілю марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 . Який рухався по головній дорозі, та був під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого скоїв зіткнення зазначених транспортних засобів. В результаті цієї ДТП, належний позивачу на праві власності автомобіль марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження.

З копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , є власником автомобіля RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 .

З копії Свідоцтва водія (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорії В і С.

Субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 11.05.2018 року надано висновок (звіт) № 140-18 про вартість відновлювального ремонту автомобіля марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 17-38), за наслідками ДТП, у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту складає 114 298 грн. 18 коп..

З Акта № 18 прийняття-передавання виконаних робіт (наданих послуг) від 11.05.2018 року та рахунку-факту № РФ-18 від 11.05.2018 року (а.с. 39-40) вбачається, що ОСОБА_1 сплачено вартість такого товарознавчого дослідження в сумі 1 500 грн. 00 коп..

З копії Полісу № АМ/2660672 (а.с. 54, 56) вбачається, що у ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ліміт відповідальності на одного потерпілого: за заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 грн., за заподіяну матеріальну школу 100000,00 грн..

З копії Повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 55) вбачається, що ОСОБА_2 повідомив ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» про ДТП за участі транспортних засобів BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 та RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

З листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1146/5/04-36-12-04-05 від 04.02.2021 року (а.с.117, 148-149) вбачається, що ТДВ «СТ «Домінанта» (податковий номер 35265086) 13.06.2019 року прийняло рішення про припинення; станом на 28.01.2021 року триває процедура припинення та до ЄДР направлено Повідомлення про наявність заперечень проти державної реєстрації припинення у зв`язку із наявності заборгованості зі сплати податків.

З роздрукованих даних (а.с.157, 158-162) вбачається, що ТДВ «СТ «Домінанта» (податковий номер 35265086) знаходиться в стані припинення.

З листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 3375/5/04-36-12-01-12 від 24.02.2021 року (а.с. 167-168) вбачається, що ТДВ «СТ «Домінанта» (податковий номер 35265086) з 25.06.2019 року перебуває у статусі «триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС); станом на 24.02.2021 року процедура ліквідації не завершена; керівником ліквідаційної комісії є Горячов Василь Михайлович.

Згідно ст. 6 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача спричиненої матеріальної шкоди, суд, враховуючи вище викладене та виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту складає 114 298 грн. 18 коп, відповідно до звіту про розмір вартості матеріального збитку, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткоовго задоволення.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 00 коп., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 спричинені душевні страждання, а тому з урахуванням суті позовних вимог, глибини душевних страждань позивача, обставин, при яких була заподіяна шкода, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача 7 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Щодо стягнення судових витрат, суд прийшов до таких висновків.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

Представником позивача було надано суду Договір про надання правової допомоги від 01.06.2019 року (а.с. 60-61), копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 62), копію Ордеру серія КС № 418333 (а.с. 63).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137).

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 3 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Як передбачено ст. ст. 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить вимоги позову щодо стягнення з відповідача оплачені позивачем витрати за надану позивачу професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1 224,90 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 13, 15, 60, 62, 76, 77, 80, 81, 133, 137, 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Провадження по справі в частині позовних вимог що стосуються Страхового товариства "DOMINANTA", м. Київ вул. Саксаганського, 19 оф. 42, закрити в зв`язку з відмовою представника позивача від позовних вимог в цій частині.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114 298 (сто чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок завданого матеріального збитку та 7 000 (сім тисяч) гривень по відшкодуванню моральної шкоди, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок, а також оплачені позивачем витрати за надану позивачу професійної правової допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 07 жовтня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.