Справа № 473/2712/21
РІШЕННЯ

іменем України

"05" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Кріпак Н.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення часток в праві спільної сумісної власності

встановив

26 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, в якому вказала, що вона є власником 29/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 04.11.1992 року. За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0968 га для обслуговування житлового будинку. Власником 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 04.11.1992 року є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями після його смерті є відповідачі, які подали до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак документально спадщину не оформили.

Посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку та до неї повинно перейти право власності на 29/50 частки земельної ділянки, що надана для його обслуговування, але вона позбавлена можливості набути право власності на 29/50 частки земельної ділянки, оскільки ОСОБА_4 помер, позивач просила визначити, що її частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становить 29/50 часток.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 29 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26 серпня 2021 року на адресу суду від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовні заява про визначення часток в праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 02 вересня 2021 року було прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення часток в праві спільної сумісної власності до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 02 вересня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів по цивільній справі.

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, від них на адресу суду надійшли заяви в яких вони просять розглядати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають та просять задовольнити заявлені позовні вимоги викладені в зустрічному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов ті зустрічний позов підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником 29/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 04.11.1992 року (відповідь на запит №26 від 16.07.2021 р. від КП «Вознесенське МБТІ).

ОСОБА_4 був власником 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 04.11.1992 року (відповідь на запит №26 від 16.07.2021 р. від КП «Вознесенське МБТІ).

За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0968 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення Вознесенської міської Ради Миколаївської області від 19.01.1993 року №20.

02-03.01.2008 року в місті Вознесенськ Миколаївської області помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 19.02.2008 року).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частка на земельну ділянку площею 0,0968 га для обслуговування житлового будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є дружина спадкодавця ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 10.09.1997 року) та його донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 06.06.1991 року) (спадкова справа №157/2008, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Частиною ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який визначає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, та ч. 1 ст. 319 ЦК, в якій передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами (п. в ч. 1 ст. 87 ЗК України).

Згідно ст. 6 ЗК України 1990 року (чинного на час оформлення та видачі правовстановлюючого документа на земельну ділянку) громадяни мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) у розмірах, встановлених ст. 67 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України 1990 року громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою, на якій розташовані дані об`єкти нерухомого майна, спільно, пропорційно розміру часток у спільній власності на будинок, будівлю, споруду.

За таких обставин, частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0968 га., призначену для обслуговування житлового будинку, співвідносяться з їх частками в праві власності на будинок, для обслуговування якого вона надавалася.

Суд враховуючи неможливість визначити частку в праві спільної сумісної власності земельної ділянки, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, вважає за можливе визначити що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності становить 29/50 частки земельної ділянки, що надана для обслуговування житлового будинку та вважає за можливе визначити що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області в праві спільної сумісної власності становить 21/50 часток земельної ділянки, що надана для обслуговування житлового будинку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0968 га., кадастровий номер :10:008:0038, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, становить 29/50 часток.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення часток в праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області належить 21/50 часток земельної ділянки загальною площею 0,0968 га, кадастровий номер :10:008:0038, яка призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2021 року.

Суддя: М.М. Ротар