Ухвала

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 757/18772/19-ц

провадження № 61-10789ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солом`яна Лідія Василівна, ОСОБА_1 , про визнання права власності на квартиру, визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, повний текст якої складено 1 червня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 9 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 рокузаявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц, у постановах Верховного Суду від14 травня 2020 року у справі № 344/9137/17, від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, від 5 грудня 2019 року у справі № 0529/278/2012, від 12 грудня 2019 року у справі № 922/4508/16, від 17 грудня 2019 року у справі № 296/3851/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судового рішення заявник визначає те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та розглянув справу за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребувано її з володіння ОСОБА_5 .

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 24 березня 2011 року, укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І. П., зареєстрований у реєстрі за № 701.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 1 листопада 2016 року, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солом`яною Л. В., зареєстрований у реєстрі за № 1250 (номер запису про право власності 17305340).

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5 за № 17305340.

Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 3 713,93 грн у відшкодування судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 5 570,90 грн у відшкодування судового збору.

Ураховуючи зміст постанови суду апеляційної інстанції, про зупинення виконання якої просить ОСОБА_1 , касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову.

Також касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника в іншій частині, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 5 570,90 грн у відшкодування судового збору.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 757/18772/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солом`яна Лідія Василівна, ОСОБА_1 , про визнання права власності на квартиру, визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук