Справа № 548/1813/20
Провадження № 2/548/202/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,

розглянувши у межах спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», представник позивача: Савіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка 27.11.2018 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а 13.09.2019 з кредитної картки відповідачки були ініційовані видаткові операції з призначенням «Переказ зі своєї картки» на суми 136 грн, 3 333 грн, 4 444 грн, 3 700 грн, у зв`язку з чим на картковому рахунку відповідачки виник несанкціонований овердрафт у розмірі 11 613 грн.

З огляду на вказане, та з урахуванням часткової сплати заборгованості в розмірі 100 грн, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 513 грн, разом із сумою судових витрат 2 102,00 грн.

06.11.2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк подала відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що нею було підписано анкету-заяву від 27.11.2018, згідно якої вона приєдналася і зобов`язалася виконувати умови договору, однак з самими умовами та правилами надання банківських послуг відповідачка не була ознайомлена. Крім того, відповідачка зазначає, що в анкеті заяви вона не зазначала про бажаний кредитний ліміта не подавала заявки про збільшення ліміту. Також зазначила, що умови та правила змінювались, відповідно в різний час існували різні редакції з відмінними умовами кредитування, які не надані позивачем, а з анкети не вбачається, яку саме кредитну картку та з яким тарифом клієнт бажав оформити. Таким чином, на думку відповідачки, наявність підписаної нею анкети-заяви не може свідчити про укладення кредитного договору. Також, позивачем не додано належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи та умовами кредитного договору. Крім цього, відповідачка наголошує, що в анкеті-заяві від 27.11.2018 відсутні умови договору про можливість використання несанкціонованого овердрафту. Також, ОСОБА_1 зазначає, що списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього не може вважатись добровільним погашенням боргу та переривати строк позовної давності.

У судове засідання представник АТ КБ "Приватбанк" не з`явився, у визначений судом строк подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що зміст укладеного між сторонами договору було зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послугах та Тарифах. Внаслідок підписання договору відповідачу було надано картковий рахунок. Представник позивача наголошує, що виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. Також зазначив, що з моменту оформлення кредиту пройшло 2 роки, однак відповідачка не зверталась до банку з претензіями щодо неправильного нарахування відсотків, що свідчить про обізнаність та погодження відповідачки з умовами договору. Факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних зобов`язань ОСОБА_1 підтверджується анкетою-заявою, довідкою та випискою за особовим рахунком. Згідно виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачка користувалася картковим рахунком, отримувала кошти через банкомат та здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів. Позивач зазначає, що ним надано наказ про затвердження редакції Умов та Правил надання банківських послуг в редакції, чинній на момент підписання заяви позичальника, довідку щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення, виписку по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем. Також позивач вказує, що ним не надано розрахунок заборгованості, однак надано виписку по рахунку, яка є первинним документом, та з якої вбачається, що відповідач знімав кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався коштами. 13.09.2019 відповідачем були ініційовані видаткові операції з призначенням «Переказ зі своєї картки» на суми 136 грн, 3 333 грн, 4 444 грн, 3 700 грн, у зв`язку з чим на картковому рахунку відповідачки виник несанкціонований овердрафт у розмірі 11 613 грн. Позивач наголошує, що банком не заявлено вимог про стягнення процентів та неустойки, а тому заперечення відповідача з цього приводу не повинні прийматись судом до уваги. У відповіді на відзив представник банку зазначає, що несанкціонований овердрафт - це перевищення суми операції, здійсненої за рахунком, над встановленого кредитного ліміту і не є прогнозованим. Посилаючись на те, що в порушення умов договору та норм законодавства відповідачка не погашає заборгованість з несанкціонованого овердрафту, представник позивача у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У визначений судом термін відповідачка не подала заперечення, у судове засідання не з`явилась, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з Анкетою-заявою від 27.11.2018 року про відкриття карткового рахунку, згідно якої відповідачці було надано кредитну картку (№ НОМЕР_1 ) в той же день, що підтверджується копіями зазначеної заяви та паспортних даних відповідача, а також довідки позивача.

З вищевказаної заяви також вбачається, що відповідач засвідчив своїм підписом згоду з умовами та правилами надання банківських послуг, пам`яткою клієнта, а також тарифами, які разом із заявою про відкриття карткового рахунку є договором про надання банківських послуг.

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 підтверджуються операції з переказу зі своєї карти 13.09.2019 на суму 136,00 грн, 3 333,00 грн, 4 444,00 грн, 3 700,00 грн.

Також з указаної виписки вбачається, що відповідачка користувалась кредитною карткою протягом 2018 - 2020 років, а саме знімала готівку через банкомат, робила покупки в магазинах, розраховуючись через термінали, переказувала гроші на кредитну картку з іншої картки, оплачувала рахунки тощо.

19.11.2019 відбулась операція «Переказ карти ПриватБанка» на кредитний рахунок ОСОБА_2 в сумі 100,00 грн.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові N 342/180/17 від 03.07.2019 Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Велика Палата зазначила, що у заявці на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Вказівка Банку про те, що ці умови знаходилися на сайті https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору та містять всю інформацію про процентну ставку та про штрафи за прострочку оплати боргу, не може бути застосована судом, адже, у анкеті-заявці відсутня інформація, що позичальник ознайомився з умовами, які містяться саме на зазначеному сайті. Враховуючи, що за весь період боргових зобов`язань, сам банк неодноразово їх змінював, а тому, мав можливість подати до суду примірник таких умов, який може містити положення, які є менш сприятливими для позичальника. Висновком є, те що банк не підтверджує, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заявці, так як, на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника.

Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Суд погоджується з висновком відповідачки про те, що надані позивачем Витяг з Умов та Правил не містять підпису позичальника, а підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про розмір відсотків, порядок повернення кредиту, розмір та порядок сплати штрафів, однак вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач не пред`явив.

Разом з тим, надані позивачем докази, зокрема анкета-заява, довідка та виписки по рахунку підтверджують надання відповідачу кредиту у вигляді несанкціонованого овердрафту в загальному розмірі 11 613,00 грн шляхом проведення 13.09.2019 видаткових операцій з кредитної картки НОМЕР_1 на суми 136,00 грн, 3 333,00 грн, 4 444,00 грн, 3 700,00 грн з призначенням «переказ зі своєї картки».

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що відповідачка користувалась кредитною карткою протягом 2018 - 2020 років, а саме знімала готівку через банкомат, робила покупки в магазинах, розраховуючись через термінали, переказувала гроші на кредитну картку з іншої картки, оплачувала рахунки, що спростовує її доводи про те, що нею не укладався кредитний договір з банком і вказує на її обізнаність про умови кредитування.

Крім того, банком надано до суду фото клієнта з картою та виписку по картковому рахунку.

Жодних фактичних даних на спростування доданих банком доказів ОСОБА_1 надано не було, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів чи допит свідків від відповідачки не надходило.

Таким чином, враховуючи позиції сторін та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає доведеним той факт, що кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді несанкціонованого овердрафту, тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, натомість ОСОБА_1 була обізнана умови кредитування та виконувала умови договору, однак згодом перестала виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість.

Суд не приймає заперечення відповідачки щодо того, що виписка не є первинним документом, а тому не може бути прийнята судом до уваги як доказ заборгованості відповідачки, з огляду на наступне.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Банком не надано розрахунок заборгованості, оскільки в даному випадку відсотки та комісії не були нараховані на овердрафт відповідачки, однак випискою по картковому рахунку та довідкою про видачу кредитної картки підтверджується той факт, що ОСОБА_2 здійснила видаткові операції з кредитної картки НОМЕР_1 на суму 136,00 грн, 3 333,00 грн, 4 444,00 грн, 3 700,00 грн, тобто отримала кредит на суму 11 613,00 грн.

Таким чином, виписка за договором по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності з іншими доказами, підтверджує факт отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання.

Інші доводи відповідача суд не вважає такими, що впливають на підставність та доведеність позовних вимог.

Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що відповідачем добровільно не повернуті кошти позивачу, за винятком 100,00 грн, суд прийшов до висновку про те, що позивач, як кредитор вправі вимагати повернення кредитних коштів у вигляді несанкціонованого овердрафту, які становлять 11 513,00 грн (136,00 + 3 333,00 + 4 444,00 + 3 700,00 1 - 100,00), та оскільки позивачем не обгрунтовано заборгованість відповідачки в розмірі 0,48 грн, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено на 99,995 %, судові витрати в повному обсязі підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 209 - 241, 259, 263 - 265, 268, 280 - 283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

(, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ),

до ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 )

про стягнення заборгованості

задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.11.2018 року в сумі 11 513 (одинадцять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частин позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту судового рішення: 10.09.2021

Головуючий