ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1609/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-о-141/08 Категорія: 331090000 Фролов О.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

за участю секретаря Захарченко А.Д.

заявник Корсунська сільська рада Тальнівського району Черкаської області

заінтересована особа ОСОБА_1 , особа не є стороною, не приймала участі у розгляду справи

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тальнівського суду Черкаської області від 09 грудня 2008 року постановлене під головуванням судді Фролова О.Л. у Тальнівському районному суді Черкаської області 09 грудня 2008 року у справі за заявою Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в :

Корсунська сільська рада Тальнівського району звернулася в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування заявлених вимог вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла жителька с. Корсунка, Тальнівського району, Черкаської області ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,90 га , яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 25.12.2002 року.

В заяві вказується, що земельна ділянка розташована на території Корсунської сільської ради Тальнівського району, а спадкоємці померлої за законом чи за заповітом невідомі.

За таких обставин, Корсунська сільська рада Тальнівського району Черкаської області просила суд визнати відумерлою спадщину, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,90 га, що належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Корсунка, Тальнівського району, Черкаської області та передати її у власність територіальної громади Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2008 року заяву територіальної громади Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,90 га, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Корсунка, Тальнівського району, Черкаської області та передати її у власність територіальної громади Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який не є стороною у справі, не приймав участі у розгляді справи оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши 27 липня 2021 року апеляційну скаргу.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 вказує, що районним судом не було з?ясовано коло спадкоємців, так як ОСОБА_1 залишився проживати у будинку своєї матері ОСОБА_3 після її смерті, фактично вступивши у володіння спадщиною, де проживав до 2008 року, що унеможливлювало визнання спадщини на земельну ділянку відумерлою.

Скаржник посилається, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв до 01 січня 2004 року, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину померлої ОСОБА_2 , оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері.

Скаржник ОСОБА_1 зазначає, що звернувся до Тальнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, як з?ясувалось у нотаріуса, ОСОБА_1 не може прийняти спадщину, куди входить і земельна ділянка ( пай) після смерті матері, ОСОБА_2 , оскільки рішенням суду від 09 грудня 2008 року дана земельна ділянка, визнана відумерлою і перейшла у власність територіальної громади села Корсунка, Тальнівського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що заявником не надано доказів, що підтне рджують факт належності правовстановлюючого документа на земельну ділянку саме померлій особі ОСОБА_3 .

Також скаржник ОСОБА_1 звертає увагу, що Тальнівським районним судом Черкаської області було невірно застосовано норми матеріального права, оскільки застосовано нове законодавство, а саме норми ЦК України, який вступив в дію з 01.01.2004 року, а спадщина відкрилась після смерті матері в січня 1998 року, коли діяв ЦК України 1963 року.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.12.2008 року за заявою Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою та залишити без розгляду заяву Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання відумерлою спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що у провадженні Тальнівського районного суду Черкаської області перебувала на розгляді цивільна справа № 2-о-141/08 за заявою Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою.

За інформацією архіву Тальнівського районного суду Черкаської області справу № 2-о-141/08 вилучено із архіву суду та знищено за минуванням терміну зберігання згідно акту № 116 від 20.12.2014 року «Про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду». Оригінал рішення суду у справі № 2-о-141/08 вилучено та передано на зберігання в архів суду.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 27.05.2021 року відновлено втрачене провадження у справі № 2-о-141/08.

Сторони про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду, але у судове засідання не з?явились.

Скаржник ОСОБА_1 направив 16.09.2021 року на адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі, вказавши, що повністю підтримує доводи та обґрунтування апеляційної скарги та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог, пославшись, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємці померлої за законом чи за заповітом невідомі, а тому суд прийшов до висновку, що спадкоємці відсутні, тому визнав спадщину щодо земельної ділянки розміром 3, 90 га відумерлою.

Районний суд виходив з того, що оскільки з дня смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався з приводу оформлення спадкових прав на отримання земельної ділянки розміром 3,90 га у спадщину, то вказану земельну ділянку можливо визнати відумерлою та передати у власність територіальної громади Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, задовольнивши заяву Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно даних копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 у с. Корсунка, Тальнівського району, Черкаської області, що підтверджується даними актового запису про смерть № 03 від 18 січня 1998 року, Серія НОМЕР_1 (а. с. 4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,90 га, яка знаходиться на території Корсунської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області, що підтверджується даними Державного акту серії ІІІ-ЧР № 034847 від 25.12.2002 року.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, та ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 27.05.2021 року, якою задоволено заяву та відновлено знищені матеріали справи за терміном зберігання, приєднано лише рішення суду, оскільки інші матеріали справи не відновлено та вони відсутні, як і подана заява Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, яка не відновлена в матеріалах справи.

Із оскаржуваного рішення суду від 09 грудня 2008 року вбачається, що Корсунська сільська рада Тальнівського району, звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилалась на норму статті 1277 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що положення ст. 1277 ЦК України невірно застосовано районним судом, який допустився помилки, так як вимоги вказаної статті про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, то орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набрання чинності ЦК України , а саме: з 01 січня 2004 року (Прикінцеві та перехідні положення ЦК України). Тому суду слід було застосовувати положення ЦК України та відповідні статті в редакції від 1963 року до даних правовідносин, оскільки для визнання спадщини відумерлою не було підстав.

У відповідності до постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року, якщо спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно роз?яснення, викладеного у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року.

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

Отже, враховуючи вище викладене, слід дійти висновку, що районний суд, розглядаючи заяву Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, допустився помилки, не звернувши уваги на вимоги закону, що ЦК УРСР в редакції 1963 року, не було передбачено визнання спадщини відумерлою, в спадкове майно визнавалось безхозним.

Апеляційний суд вважає, що за таких встановлених обставин, у суду першої інстанції відсутні підстави для задоволення заяви щодо визнання спадщини відумерлою, тому рішення суду підлягає скасуванню, оскільки ухвалено із порушенням вимог процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що заява про визнання майна безхозним у порядку ст. 137 ЦК УРСР не подавалась Корсунською сільською радою згідно до вимог законодавства, яке підлягало застосуванню на день смерті спадкодавця, що вбачається із рішення суду, оскільки інші матеріали справи, як вказувалось вище знищені за терміном зберігання, а в архіві суду є лише оригінал рішення суду, який підлягає обов`язковому зберіганню. Тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити подані матеріали заяви та надані докази, оскільки рішення суду переглядається через 13 років після його ухвалення скаржником ОСОБА_1 , який вважає свої права на спадкування після смерті матері порушеними вказаним рішенням суду від 09.12. 2008року.

Колегія суддів апеляційного суду, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, пославшись на норми ЦК України, які не підлягають застосуванню, що є підставою для скасування судового рішення згідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

У відповідності до ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті їй належала земельна ділянка площею 3,90 га, що розташована на території Корсунської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області.

Після смерті ОСОБА_3 фактично залишився проживати її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та чоловік ОСОБА_4 , 1939 року народження, яким помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними довідки від 21.08. 2018 року № 217, виданої виконкомом Корсунської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області, в які вказано, що разом з померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були зареєстровані чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про народження ОСОБА_1 , де ОСОБА_3 у відомостях про батьків значиться як його мати, та довідкою, виданою виконавчим комітетом про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Задовольняючи заяву Корсунської сільської ради, Тальнівського району про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції вищезазначені обставини не встановив, не перевірив наявність спадкоємців.

Суд послався у рішенні лише на повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, але за відсутності матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду не має можливості дати оцінку даним доказам, оскільки перевірити чи була заведена спадкова справа в нотаріальній конторі по місцю проживання померлої ОСОБА_5 в 1998 році чи в інший період за заявою спадкоємців неможливо за відсутності матеріалів справи, які знищено за терміном зберігання.

Із доданих до апеляційної скарги матеріалів справи вбачається, що на даний момент ОСОБА_1 звернувся до Тальнівської державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, державним нотаріусом було відмовлено у видачі такого Свідоцтва через відсутність оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР 034847 та у зв`язку з тим, що згідно витягу Державного земельного кадастру вбачається, що право власності на земельну ділянку зареєстровано за Корсунською сільською радою, Тальнівського району Черкаської області на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази, надані скаржником у підтвердження своїх вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, оскільки не встановив всіх обставин справи, невірно застосував вимоги ч. 1 ст. 1277 ЦК України, не переконавшись у відсутності спадкоємців за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщини, в результаті чого ухвалив незаконне рішення по даній справі про визнання спадщини відумерлою, що протирічить вимогам закону.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою скасування рішення суду. Тому рішення суду першої інстанції за вказаних вище обставин не може залишатись у силі та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню апеляційним судом в частині вимог щодо скасування рішення суду, прийнятого з порушенням норм процесуального права та невірного застосування норм матеріального права та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції щодо неправильності застосування норм матеріального права, так як суд допустився помилки, пославшись на норми ст. 1277 ЦК України, яка не підлягає до застосування за встановлених обставин, тому суд безпідставно задовольнив заяву.

Вимоги апеляційної скарги щодо залишення без розгляду заяви Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою є безпідставними, не ґрунтуються на вимогам процесуального закону, тому відсутні підстави для залишення без розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою, оскільки судом відмовлено у задоволенні вказаної заяви, тому вимоги скаржника в цій частині не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду погоджується не із всіма доводами апеляційної скарги скаржника, оскільки вважає, що не всі доводи скаржника є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити всі матеріали цивільної справи в повному обсязі та дати їм належну оцінку наявним у справі доказам.

У зв`язку із знищенням матеріалів справи в 2014 році, залишилось в оригіналі лише рішення суду першої інстанції, ухвалене 09 грудня 2008 року.

Скаржник ОСОБА_1 з апеляційної скаргою звернувся в суд апеляційної інстанції лише в липні 2021 року, тобто понад 12 років після прийняття оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з врахуванням вище вказаного обґрунтування постанови апеляційним судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з?ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2008 року у справі за заявою Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законом.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов