Постанова

Іменем України

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 2-2273/11

провадження № 61-18315св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Харківської області

від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Бровченка І. О., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтований тим, що 21 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк»

та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі

20 000,00 дол. США, що на момент видачі кредиту складало

101 000,00 грн, зі строком повернення до 21 вересня 2014 року, а також

зі сплатою процентів за користання кредитом у розмірі 12,40 % річних.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором

від 21 вересня 2007 року, відповідно до договору іпотеки відповідачі передали

в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 належним чином не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 21 квітня 2011 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становила 28 348,30 дол. США,

що еквівалентно 225 805,53 грн, з яких заборгованість за кредитом - 9 999,80 дол. США, що еквівалентно 79 652,41 грн, заборгованість

за простроченим кредитом - 8 081,92 дол. США, що еквівалентно 64 375,73 грн, заборгованість за простроченими процентами - 8 228,31 дол. США,

що еквівалентно 65 541,78 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості

за кредитом - 1 069, 45 дол. США, що еквівалентно 8 518, 59 грн; пеня

за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 968,82 дол. США,

що еквівалентно 7 717,03 грн.

З урахуванням уточнення позовних вимог банк просив звернути стягнення

на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , шляхом проведення публічних торгів за ціною, визначеною

на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2007 року № 0 в сумі 28 348,30 дол. США

в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на дату постановлення рішення суду на користь банку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 березня 2012 року замінено позивача у справі з ПАТ «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем суду не надано нотаріально посвідченого правочину про відступлення прав за іпотечним договором, який підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В. А. за реєстровим № 4880.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про задоволення позову. Звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві власності шляхом проведення публічних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, але не менше 146 450,00 грн, з подальшим направленням грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2007 року № 0 в сумі 28 348,30 дол. США, що еквівалентно

226 587,96 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи містять докази того, що ПАТ «Дельта Банк» є новим кредитором, який має право на підставі відповідних документів (договору купівлі-продажу кредитного портфеля, акта приймання-передачі) право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги

за рахунок предмета іпотеки.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2020 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням апеляційним судом норм процесуального права, оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 , належним чином не повідомивши її про дату, час і місце судового розгляду (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Також заявник вказує на неправильне застосування судом апеляційного суду норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року у справі № 6-1534цс16.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 2-2273/11, витребувано її з Харківського районного суду Харківської області та зупинено дію постанови Апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

21 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого

є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав від банку кредит у розмірі 20 000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 101 000,00 грн,

зі строком повернення не пізніше 21 вересня 2014 року, зі сплатою процентів

за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних, а також зобов`язався сплачувати відсотки відповідно до графіка погашення кредиту.

На забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки нерухомого майна, предметом якого є двокімнатна квартира загальною площею 65,0 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, що належить іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки становить 146 450,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість ОСОБА_1 перед банком, яка на 21 квітня 2011 року становила 28 348,30 дол. США, що еквівалентно 225 805,53 грн, з яких заборгованість за кредитом - 9999,80 дол. США, що еквівалентно

79 652,41 грн, заборгованість за простроченим кредитом - 8 081,92 дол. США,

що еквівалентно 64 375,73 грн, заборгованість за простроченими процентами

за користування кредитом - 8 228,31 дол. США, що еквівалентно 65 541,78 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -

1 069, 45 дол. США, що еквівалентно 8 518, 59 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 968,82 дол. США, що еквівалентно 7 717,03 грн.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області

від 16 лютого 2011 року у справі за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» задоволено, стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 172 031,30 грн, суму сплати державне мито у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 витягу з договору купівлі-продажу прав вимоги

за кредитами від 08 грудня 2011 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк»

і ПАТ «Дельта Банк», з урахуванням положень цього договору продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати

їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. Права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця та, з урахуванням інших зобов`язань продавця

та покупця, викладених у цьому договорі, зобов`язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акта приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Відповідно до акта приймання-передачі, складеного 19 грудня 2011 року між

ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк», сторони посилаються на договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладений між продавцем

і покупцем та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. 08 грудня 2011 року, реєстровий номер 2949, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладеною між продавцем та покупцем та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. 19 грудня 2011 року, реєстровий номер 2956. Цей акт є актом приймання-передачі прав вимоги за кредитами, який зазначено в договорі. Продавець цим передав (відступив) права вимоги

за кредитами покупцю (зазначені в додатку 1 до договору та деталізовані

в додатку 1 до цього акта), а покупець цим прийняв права вимоги

за кредитами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 грудня 2017 року іпотекодержателем квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , є ПАТ «Дельта Банк». Боржник ОСОБА_1 , майнові поручителі: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню

з огляду на таке.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У касаційній скарзі ОСОБА_3 вказує на неналежне повідомлення його про розгляд справи судом апеляційної інстанції, що позбавило його права

на належний судовий захист та надання пояснень щодо фактичних обставин справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,

з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Згідно із частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи здійснюється відповідно до вимог статей 128-132 ЦПК України.

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена

з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані

у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 січня 2018 року закінчено підготовчі дії та призначено справу

до апеляційного розгляду на 30 січня 2018 року (а. с. 166, т. 1).

В подальшому апеляційним судом розгляд справи відкладено на 27 лютого 2018 року.

Проте, матеріали справи не містять доказів про направлення апеляційним судом судової повістки-повідомлення про відкладення розгляду справи на 27 лютого 2018 року на адресу ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, із матеріалів справи вбачається, що справа в суді апеляційної інстанції була розглянута 27 лютого 2018 року за відсутності

ОСОБА_3 , який не був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України

з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним

і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, неналежне повідомлення заявника про час та місце розгляду справи в апеляційному суді є порушенням вимоги статті 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

За таких обставин, ураховуючи вимоги пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України та доводи касаційної скарги ОСОБА_3 щодо неналежного повідомлення його про дату, час та місце проведення судового засідання в апеляційному суді, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки справу розглянуто за відсутності заявника, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і він обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, з направленням справи

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. І. Крат