ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4614/21 Провадження № 2-о/636/103/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху з наданням

терміну для усунення недоліків

07 жовтня 2021 року місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гуменний З.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , яким протягом 6 місяців визначити заходи тимчасового обмеження її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Всупереч вказаних вимог, до заяви не додано докази, які підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису (за наявності), а у разі неможливості надати вказані докази - клопотання про їх витребування.

Таким чином, заява не відповідає вимогам ст. 350-4 ЦПК України, а саме: заявником незазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, тобто дій або бездіяльності фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою; відсутні посилання на докази, що підтверджують ці обставини. А тому, заявнику необхідно надати суду докази, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Отже враховуючи стислий термін призначення заяви до розгляду, заявлені вимоги підлягають уточненню.

За результатами вивчення заяви суддя дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки заяві не містить належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185, 350-4 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про видачу обмежувального припису залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, роз`яснивши, що у разі невиконання умов ухвали у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя