ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/608/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Від спільного життя мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розлучення залишилася проживати разом з відповідачкою.

29 січня 2020 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ № 753/818/20, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 14.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

02 жовтня 2020 року позивач уклав шлюб ОСОБА_4 , що зареєстрований у Дарницькому районному у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Як зазначає позивач, він не працює, знаходиться на пенсії по інвалідності, 2 група, загальне захворювання. Розмір пенсії з 26.02.2020 становить 1789,43 грн. відповідно до довідки Головного управління ПФУ у місті Києві.

Під час розгляду заяви про видачу судового наказу позивач був позбавлений можливості повідомити суд про те, що має сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . А в своїй заяві до суду стягувач ОСОБА_3 вказала, що інших неповнолітніх дітей у позивача немає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.09.2020, виданого Солом`янським районним у місті Києві державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3592.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання доньки: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходів) від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не додано до суду належних та достатніх доказів погіршення його майнового стану, а наявність у нього іншої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які сплачуються в мінімальному розмірі, а відтак відсутні законні підстави для задоволення позову. Вважає, що позов не має законних підстав та є таким, що значно зачіпає інтереси спільної доньки. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020 по справі №753/818/20 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 14.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

02 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб ОСОБА_4 , що зареєстрований у Дарницькому районному у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Позивач у ході розгляду справи вказував, що він не працює та йому призначено пенсію по інвалідності, друга група, загальне захворювання.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, розмір пенсії позивача з 26.02.2020 становить 1789,43 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 .

Позивач просить задовольнити його вимоги та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом, вказуючи на своє матеріальне становище та на те, що в нього є малолітня дитина і зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/6 частки доходів щомісячно, вважає, що у нього виникли, передбачені ч. 1 ст. 192 СК України підстави для зменшення присуджених з нього аліментів, тому що не має можливості надавати аліменти у присудженому раніше розмірі.

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком станом на 01.07.2021 року становить 2510,00 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що визначений судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020 розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним та відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що у позивача на утриманні є дитина, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Верховного суду у справі №715/2073/20 від 28 травня 2021 року, у справі № 760/9783/18 від 03 червня 2020 року та №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.

Також, у судовому засіданні встановлено, що позивач сплачує аліменти в мінімальному розмірі.

Щодо посилання позивача на стан здоров`я, то слід відмітити, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК позивач може працювати в спеціально створених умовах, та не виключає можливість отримання іншого доходу.

Крім того, довідка Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві жодним чином не свідчить про щомісячний розмір отриманого доходу, у зв`язку з чим, не може підтверджувати підставу для зміну розміру аліментів.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів погіршення його майнового стану, а наявність у нього іншої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які сплачуються в мінімальному розмірі.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно дост. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268,280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: