Провадження №2/263/2627/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» про визнання незаконним рішення Маріупольської міської ради; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про реєстрацію речового права на земельну ділянку за цим договором із скасуванням реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування права на виконання будівельних робіт; приведення земельної ділянки у стан, придатний до користування, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» про визнання незаконним рішення Маріупольської міської ради; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про реєстрацію речового права на земельну ділянку за цим договором із скасуванням реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування права на виконання будівельних робіт, набутого ТОВ «Інвестиційно-промисловий центр» на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДЦ59 від 05.11.2020; приведення земельної ділянки у стан, придатний до користування.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати незаконним рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014 № 6/42-4819 "Об утверждении проекта землеустройства по отводу земельного участка по АДРЕСА_1 в Жовтневом районе города обществу с ограниченной ответственностью «Инвестиционно-промышленный центр»", за яким була надана в оренду ТОВ "Інвестиційно-промисловий центр" земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,0174 га ( кадастровий № :01:007:0513) строком на 10 років для реконструкції нежитлового приміщення (підвалу) під об`єкт торгівлі з організацією додаткового входу; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки пл. 0,0174 га (кадастровий № :01:007:0513) від 19.01.2015 року, укладений Маріупольською міською радою на підставі рішення від 30.10.2014 № 6/42-4819 з ТОВ "Інвестиційно-промисловий центр" строком на 10 років, скасувати рішення про реєстрацію відповідного речового права та реєстрацію речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (номер запису про інше речове право 33803517 від 19.10.2019 р., строк дії до 30.10.2024 р.); скасувати право ТОВ "Інвестиційно-промисловий центр" на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДЦ 59 від 05.11.2020 з вилученням відомостей щодо реєстрації цього повідомлення з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; зобов`язати ТОВ "Інвестиційно-промисловий центр" за власний рахунок привести земельну ділянку у попередній, придатний до користування стан.

Окрім того, разом із позовною заявою подано заяви про забезпечення доказів, у якій позивач просить витребувати у відповідача ТОВ «Інвестиційно-промисловий центр» проект реконструкції з надбудовою першого поверху над існуючим підвалом (в геометричних розмірах підвалу) під об`єкт торгівлі по АДРЕСА_2 .

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК) (пункт 2).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа) (пункт 3).

Відповідно до пункту 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб`єкта владних повноважень).

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема , спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Відповідно до ч.3 ст.19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до ч.6 ст.21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий суд, тобто на публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії» фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Тобто, порушення правил юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд.

Таким чином позовні вимоги про визнання рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014 № 6/42-4819 незаконним, відповідно до приписів ст.19 КАС України, відноситься до юрисдикції адміністративного суду, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє у відкритті провадження.

Аналогічний висновок викладено у постанові Донецького апеляційного суду від 14.09.2021 по цивільній справі №263/4526/20 за аналогічними позовними вимогами до Маріупольської міської ради та ТОВ «Інвестиційно-промисловий центр».

Щодо іншої частини позовних вимог суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185ЦПК України.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

Позовна заява в частині вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про реєстрацію речового права на земельну ділянку за цим договором із скасуванням реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування права на виконання будівельних робіт; приведення земельної ділянки у стан, придатний до користування, відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підсудна Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні, у зв`язку із чим позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 274 ЦПК України справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Щодо клопотання про забезпечення доказів у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 4 статті 84 ЦПК України встановлено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно з ч.3. ст.84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ч. 6 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Таким чином, оскільки у позові ставиться питання про незаконність будівельних робіт, які проводяться з порушенням законодавства, з істотним порушенням будівельних норм і правил та прав інших співвласників багатоквартирного житлового будинку, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про забезпечення доказів та витребувати у ТОВ «Інвестиційно-промисловий центр» проект реконструкції з надбудовою першого поверху над існуючим підвалом (в геометричних розмірах підвалу) під об`єкт торгівлі по АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 3, 13, 19, 84, 116-118, 175-177, 186 ч.1 п.1, 187, 274 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» в частині визнання незаконним рішення Маріупольської міської ради.

Відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про реєстрацію речового права на земельну ділянку за цим договором із скасуванням реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування права на виконання будівельних робіт; приведення земельної ділянки у стан, придатний до користування.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області на 26 жовтня 2021 року на 11:00 годину.

Задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» проект реконструкції з надбудовою першого поверху над існуючим підвалом (в геометричних розмірах підвалу) під об`єкт торгівлі по АДРЕСА_2 .

Встановити відповідачам строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) позивачеві одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідачі маєють право в цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачам, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позовну заяву надіслати суду та відповідачу відповідь на відзив.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати позивачеві.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати відповідачам.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М.Томілін