Справа № 946/1259/21
Провадження № 2/946/2043/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Федорук Ю.О.

за участю адвоката Македонської Марини Степанівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

про

визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснила, що договором купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року підтверджено її право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Разом із тим відповідач, яка не має відношення до права власності, зареєстрована за вказаною адресою, але з січня 2015 року у вказаному будинку не проживає. Просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзив не надала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про відсутність заперечень та розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що договором купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року підтверджено її право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів.

Разом із тим відповідач, яка не є членом сім`ї позивача та не має відношення до права власності, зареєстрована за вказаною адресою, але з січня 2015 року у вказаному будинку не проживає.

Вказані обставини у своїй сукупності є підставою для задоволення заявлених вимог у порядку, передбаченому ст. 71 ЖК України.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя С.М. Жигулін