Ухвала

04 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 462/2590/15

провадження № 61-12955св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство інфраструктури України, про скасування розпорядження про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, та за касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство інфраструктури України, про скасування розпорядження про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

В ході розгляду справи позивач заявив клопотання про заміну відповідача - Державної адміністрації залізничного транспорту України, на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31липня 2020 року, у задоволенні клопотання про заміну відповідача правонаступником відмовлено.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким клопотання про заміну відповідача правонаступником задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року залишено без руху для усунення недоліків.

У жовтні 2020 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року і витребувано із Залізничного районного суду м. Львова цивільну справу № 462/2590/15.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 зазначив неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 812/1149/16 (провадження № К/9901/41813/18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 221/4255/16-ц (провадження № 61-34472св18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19).

У грудні 2020 року Державна адміністрація залізничного транспорту України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року поновлено Державній адміністрації залізничного транспорту України строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року та залишено касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України без руху для усунення недоліків.

У лютому 2021 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року Державна адміністрація залізничного транспорту України зазначила неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19), від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство інфраструктури України, про скасування розпорядження про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець