Справа № 157/648/20
Провадження №2/157/313/21
УХВАЛА

04 жовтня 2021 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

розглянувши заяву судді Антонюк Олесі Володимирівни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою та житловим будинком,

встановив:

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 серпня 2021 року скасовано рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 4 січня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення із жилого приміщення та стягнення судових витрат, передано справу у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення із жилого приміщення та стягнення судових витрат на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Камінь-Каширського районного суду Волинської області справу розподілено для розгляду судді Антонюк О.В.

Суддею Антонюк О.В. заявлено самовідвід, який мотивовано тим, що у її провадженні перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. 13 лютого 2020 року до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_2 щодо невнесення слідчим СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області відомостей про вчинення суддею ОСОБА_3 в межах розгляду вказаної цивільної справи (за його позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням) злочину, передбаченого ст. 375 КК України. Вважаючи, що подання ОСОБА_2 зазначеної скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей за повідомленням останнього про вчинення нею як суддею злочину до ЄРДР до прийняття судом остаточного рішення вказаній у цивільній справі є втручанням у здійснення нею правосуддя та способом тиску та впливу на суд з метою досягнення бажаного та вигідного для ОСОБА_2 судового рішення, суддею на виконання положень ч. 4 ст. 48, п. 9 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було надіслано до відповідних державних органів повідомлення про втручання у її діяльність судді щодо здійснення правосуддя у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Встановлено, що 13 лютого 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 щодо невнесення слідчим СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області відомостей про вчинення суддею ОСОБА_3 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням злочину, передбаченого ст. 375 КК України.

18 лютого 2020 року на виконання ч. 4 ст. 48 та п. 9 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя Антонюк О.В. звернулася до голови Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора України про втручання ОСОБА_2 у її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя під час розгляду цивільної справи, остаточне рішення по якій не було прийняте.

Зазначені обставини можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Антонюк О.В. при розгляді цієї цивільної справи, сторонами у якій є ті ж особи, а тому з метою уникнення можливих сумнівів в учасників судового процесу про неупередженість судді Антонюк О.В., недопущення в подальшому невірного сприйняття учасниками справи рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення самовідводу та передачі справи на повторний автоматизований розподіл.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 41, 259, 260, 261, 352 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про самовідвід судді Антонюк Олесі Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою та житловим будинком, - задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою та житловим будинком, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: О. В. Антонюк