Провадження № 4-с/761/125/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлана Володимирівна на дії та бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлани Володимирівни.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що згідно з виконавчого листа №761/19349/15ц, виданого 03.03.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Черемшина 2012» заборгованості в розмірі 50 542,80 грн.

Скаржник вказує, що старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийнято постанову про арешт коштів боржника, що міститься на рахунку, в результаті чого було арештовано рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приват банк», який використовується, для нарахування заробітної плати ОСОБА_1 .

У зв`язку із чим скаржник не може отримати заробітну плату, ніяких інших надходжень не отримує.

Так , ОСОБА_1 вказує, що вказану постанову державного виконавця він не отримував та зазначає, що вказаний картковий рахунок використовується лише для отримання заробітної плати, що підтверджується довідкою та випискою по карті за період 23.02.2019 - 23.09.2019 року.

Крім того, Борщ зазначає, що з метою захисту своїх прав, 18.09.2019 року звернувся до начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчука М.М. з проханням скасувати постанову старшого державного виконавця Литвин С.В. в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться у вигляді заробітної плати, проте отримав відповідь про те, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

У зв`язку із викладеним скаржник просить суд, заяву задовольнити у повному обсязі визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлани Володимирівни при винесенні постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженні №53600763 з виконання виконавчого листа №761/19349/15-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 03.03.2017 року від 04.06.2019 року скасувати в частині накладення арешту на розрахунковий зарплатний (картковий) рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приват Банк», МФО 305299, як заробітна плата.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2020 року справу №369/14275/19 за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлана Володимирівна, на бездіяльність державного виконавця, - передано до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2021 прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлана Володимирівна, на бездіяльність державного виконавця.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» заборгованість по оплаті оренди житла у розмірі 50 128,54 коп. та судовий збір у розмірі 324,26 грн. (а.с. 28-31).

04.06.2019 року старшим державним виконавцем Києво-Святошиньского районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин С.В. у виконавчому провадженні №53600763, при примусовому виконанні виконавчого листа №761/19349/15-ц виданого 03.03.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Черемшина 2012» заборгованість в розмірі 50 542,80 грн., винесено постанову про арешт котів боржника (а.с. 32).

Згідно з постановою від 04.06.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містять на рахунку: ПАТ КБ « Приват банк», АТ Акціонерний банк «Укргазбанк» ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Альфа-банк», Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та всіх інших відкритих рахунках , а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після виенеснсння постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 32).

23.09.2019 року №б/н начальником Києвл-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Кравчуком М.В. надіслав на адресу ОСОБА_1 лист за результатами розгляду заяви №б/н від 18.09.2019 року Києво-Святошинський районний відділ державний виконавчої служби Головного територіальної управління у Київській області з приводу зняття арешту з коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», що був накладений на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника ВП №53600763 від 04.06.2019 року зазначено, що правових підстав для зняття арешту з коштів немає та повідомлено, що порядок звільнення майна чи коштів боржника з-під арешту передбачено ст.ст. 40,59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 16).

У скарзі заявник зазначає, що картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», на який накладено арешт, використовується лише для отримання заробітної плати і у зв`язку з накладення арешту скажник не може отримати заробітну плату, ніяких інших надходжень не отримує.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для отримання заробітної плати. З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій може використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку можуть зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

.При цьому, довідка АТ КБ «Приват Банк» за реквізитами для поповнення у відділенні АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 (а.с. 11), виписка по вказаному картковому рахунку (а.с. 12) та Довідка АТ КБ «Приват Банк» від 24.09.2019 року, про те що ОСОБА_1 має катку № НОМЕР_2 , на яку отримує заробітну плату від Управління комунального господарства Вишневої міської ради (а.с. 13), в своїй сукупності не підтверджують, що вказаний картковий рахунок ОСОБА_1 зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Крім того, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який маж виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта (здійснення здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжного інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили цільовий статус (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат) та набули статусу вкладу.

Аналогічна позиція зазначена в Постанові Верховного суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19, яка розглядалась Великою палатою Верховного суду) та постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 року по справі №756/1927/15-ц

Крім того, АТ КБ «Приват Банк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Таким чином, з наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення необхідності боржника кошти в межах заробітної плати, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вище викладене, до скарги не було додано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України, які підтверджують факт завершення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

Скаржником не надано належних та допустимих доказів на, як підставу своїх вимог, саме в тому, що вказаних рахунок позивача є спеціальним і може використовуватись виключно для отримання заробітної плати, тому твердження заявника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У відповідності до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, як зазначено в ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлана Володимирівна про скасування арешту в частині розрахункового рахунку № НОМЕР_1 відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-82, 131, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлана Володимирівна на дії та бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст виготовлений 30.07.2021.

Суддя :