ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Вінницької-Бевз В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

встановив:

У червні 2021 року заявник звернулася до суду з даною скаргою, в якій просила суд визнати протиправними та незаконними дії державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тхоржевської О.В. щодо накладення арешту на її грошові кошти у АТ «Ощадбанк» постановою про арешт коштів боржника від 11 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 64398881 та скасувати постанову державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тхоржевської О.В. від 11 лютого 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64398881 щодо накладення арешту на її грошові кошти, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», як пенсія та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з вказаного рахунку в АТ «Ощадбанк».

Скаргу мотивувала тим, що вона є стороною виконавчого провадження № 64398881 з примусового виконання судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2н-422/07 від 07 червня 2007 року про стягнення з неї боргу у розмірі 13319,98 грн. на користь Кредитної спілки «Українська провідна».

11 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні № 64398881 про арешт грошових коштів, що їй належать та містяться на відкритих банківських рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Вважає, що зазначена постанова, зокрема в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію, що міститься на рахунку, який відкритий в АТ «Ощадбанк» прийнята з порушенням вимог ст. ст. 48, 52, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та Конституції України.

Послалася на те, що вказані дії державного виконавця є неправомірними, а Постанова «Про арешт коштів боржника» від 11 лютого 2021 року незаконною та такою, що порушує її права та підлягає скасуванню. Зазначила, що державний виконавець не перевірила цільове використання рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» на який накладено арешт. Вказаний рахунок використовується для зарахування їй пенсійних виплат, тобто даний рахунок має спеціальний режим використання, а накладення арешту на такий рахунок та/або звернення стягнення на кошти, які містяться на такому рахунку заборонено Законом. Вона на даний час є інвалідом 3 групи, пенсіонером, ніде не працює, отримує лише пенсію по інвалідності і інших доходів не має. Пенсійне забезпечення є єдиними джерелом її існування та забезпечення життя, проте в результаті накладення арешту на рахунок в АТ «Ощадбанк» вона позбавлена можливості користуватися пенсією тривалий час.

Тому, вона змушена звернутися до суду з даною скаргою.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав викладених в ній, просила суд скаргу задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

Державний виконавець Вінницька-Бевз В.М. в судовому засіданні проти скарги заперечувала просила відмовити в її задоволенні. Зазначила, що всі дії у межах виконавчого провадженні вчинені згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши думку представника заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 07 червня 2007 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Українська провідна» заборгованість за кредитним договором в сумі 16509,04 грн..

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п. 2 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі ДВС ЦМУ МЮ України (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 64398881, де стягувачем є КС «Українська провідна», а боржником ОСОБА_2 .

11 лютого 2021 року державним виконавцем Тхоржевською О.В. у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 ..

11 березня 2021 року державним виконавцем Вінницькою-Бевз В.М. у вищевказаному виконавчому провадженні винесено Постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника та здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 15020,97 грн., з 13319,98 грн. становить борг, 1331,99 грн. виконавчий збір, 369,00 грн. витрати виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до 30 березня 2021 року із заявою на ім`я Начальника Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василенко М.Б., в якій просила зняти арешт із її рахунку № НОМЕР_2 який використовується для зарахування пенсійних виплат.

Між тим, 30 квітня 2021 року заявник ОСОБА_2 отримала відповідь № 20341-12 за підписом Начальника Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василенко М.Б., в якій їй повідомлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутнє документальне підтвердження, що вказаний вище рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти законом заборонено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявник по справі є пенсіонером по інвалідності 3 гр. загального захворювання до 31 січня 2022 року та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджено Пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 виданим 24 лютого 2021 року.

Згідно Довідки філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» № 100.40/0657-09/164 від 24 березня 2021 року, ОСОБА_2 має в ТВБВ № 10026/0657 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відкритий на її ім`я картковий рахунок № НОМЕР_2 який використовується для зарахування пенсійних виплат.

Згідно Довідки № 708 від 18 травня 2021 року виданої Відділом обслуговування громадян № 16 (сервісний центр) ГУПФУ у Київській області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в відділі обслуговування громадян № 16 (сервісний центр) та отримує пенсію по інвалідності на картковий рахунок в «Ощадбанк» № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2 ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 59 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на пенсію виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилається на те, що пенсія по інвалідності є єдиним джерелом її доходу, накладення арешту на рахунок позбавляє її права на отримання пенсії та достатній життєвий рівень, порушує її права. Вважає, що постанова, зокрема в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію, що міститься на рахунку, який відкритий в АТ «Ощадбанк» прийнята з порушенням вимог ст. ст. 48, 52, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та Конституції України.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися пенсія. Пенсія повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання боржника і його сім`ї.

Пенсія в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційним Судом України в рішенні № 25рп/2009 від 07 жовтня 2009 року визначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установи та організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст. ст. 46, 64 Конституції України.

ЗУ «Про пенсійне забезпечення гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Пенсії та інші соціальні виплати та допомоги, є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на своєчасне одержання пенсії.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати пенсії, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати пенсії, є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено та не спростовано в судовому засіданні державним виконавцем, що остання мала вжити всіх заходів для перевірки тієї обставини, чи не є картковий рахунок боржника ОСОБА_2 рахунком із спеціальним режимом, однак цього не зробила.

Арешт коштів на рахунку НОМЕР_2 , який відкритий у ТВБВ №10026/0657 філії ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області на ім`я з ОСОБА_2 , позбавляє останню можливості отримувати пенсію, яка є основним джерелом існування, поставило її у скрутне матеріальне становище, а тому порушує її права.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав заявника в межах даного судового провадження шляхом скасування оскаржуваної постанови в частині коштів боржника у виконавчому провадженні № 64398881 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку НОМЕР_2 , який відкритий у ТВБВ №10026/0657 філії ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 , оскільки накладення арешту на вказаний рахунок, суперечить порядку звернення стягнення на кошти та, як наслідок, позбавляє заявника коштів на існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Проте, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та незаконними дій державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти заявника в АТ «Ощабданк» у виконавчому провадженні № 643988, оскільки вони були вчинені при відкритті виконавчого провадження у межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та не були спрямовані на накладення арешту на рахунки, на які надходять пенсія, соціальна виплата та заробітна плата, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 12, 79-81, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Тхоржевської О.В. від 11.02.2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64398881 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку НОМЕР_2 , який відкритий у ТВБВ №10026/0657 філії ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини вимог скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 15.09.2021 р.