Справа № 461/4033/20
Провадження № 22-з/811/183/21
Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-з/811/183/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши в м.Львові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Снігур Галини Михайлівни про приведення постанови Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 461/4033/20 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження»,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації та стягнення моральної шкоди.

У порядку забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 116,00 кв.м.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14 липня 2020 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_8 задоволено. Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 липня 2020 року скасовано. Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 116,00 кв.м..

Адвокат Снігур Г.М. подала заяву про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження». В обґрунтування заяви зазначає, що стягувач двічі скеровував постанову до виконання у Галицький ВДВС, однак повідомленням від 14 грудня 2020 року виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, оскільки постанова не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». Повідомленням від 21 січня 2021 року повернуто виконавчий документ з тих підстав, що виконавчому документі зазначено кілька боржників, а стягувачем пред`явлено до примусового виконання лише один виконавчий документ, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

У ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» наведені вимоги до виконавчого документа.

Статтею 381 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 ст.258 ЦПК України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Вимоги до змісту постанови апеляційного суду наведені у ст.382 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що постанова Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року прийнята у відповідності до наведених вище вимог процесуального законодавства, однак з врахуванням того, що позивач не може її виконати, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Відповідно до ч.5 ст.431 ЦПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З матеріалів справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт постановою Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації та стягнення моральної шкоди, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 07 травня 2020 року (а.с.41-49), а відтак боржником за даним виконавчим документом, а саме постановою Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року є ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Необхідності викликати учасників справи немає, тому заява розглядається в порядку письмового провадження без фіксування технічними засобами.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення,розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості, неточності, що ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Незрозумілим слід вважати рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Аналіз зазначеного, свідчить про те, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

З доданих до заяви повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 грудня 2020 року встановлено, що виконавчий документ повернутий, оскільки не скріплений гербовою печаткою .

З повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу від 21 січня 2021 року вбачається, що такий повернутий у зв`язку з тим, що за виконавчим документом є декілька боржників, однак стягувачем пред`явлено до виконання лише один виконавчий документ.

Зазначені обставини свідчать про неможливість виконання судового рішення у зв`язку з невідповідністю її вимогам закону України «Про виконавче провадження», зокрема в частині не зазначення боржника та стягувача.

У зв`язку з наведеним, слід роз`яснити, що відповідно до постанови Львівського апеляційного суду м.Львова від 16 листопада 2021 року стягувачем є: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , а боржником - ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст.271,389-391 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_9 задовольнити частково.

Роз`яснити, що відповідно до постанови Львівського апеляційного суду м.Львова від 16 листопада 2021 року стягувачем є: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , а боржником - ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 05 жовтня 2021 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк