КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 757/45635/16-ц

провадження №22-ц/824/9188/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
представник позивача Донченко О.Г.,

представник відповідача Михайлик С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Національного банку України - Донченка Олександра Григоровича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року /суддя Литвинова І.В./

у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , ЗАТ (UAB) «LANO SOLUTIONS», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Інвест» про захист ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив суд визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Національного банку України, інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка розміщена на Інтернет-порталі «Цензор. НЕТ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо висловів, які стосуються діяльності Голови Національного банку України та Національного банку в цілому, визнати висловлювання ОСОБА_1 : «У нас Президент називає ОСОБА_3 найкращим банкіром усіх часів та народів. Та цю сучку треба підвісити на ліхтарі біля Національного банку за те, що вона зробила із банківською системою за останні два роки. Поклали понад 80 українських банків (пише цифру в блокноті, обводить колом. - О.М.), мотивуючи це тим, що вичищають банківську систему. Брехня! Можливо, частину банків треба було прибрати. Але ж не переважну більшість, які "грохнули" штучно» як таке, що принижує та порочить ділову репутацію Національного банку України в особі Голови Національного банку України ОСОБА_2 , зобов`язати власника веб-сайту видалити її і спростувати тим же способом, яким вона була поширена.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено./ т. 2 а.с. /

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Національного банку України - Донченко О.Г. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що висловлювання відповідача, характер і послідовність викладу інформації дає змогу читачеві інтерв`ю безпомилково ідентифікувати в ньому позивача та відповідно сприймати спірну інформацію, що міститься у статті, як таку, що стосується Національного банку. Така ситуація призводить до введення в оману громадськості та нанесення шкоди особистим немайновим правам позивача, якого в особі Голови Національного банку звинувачують у незаконних діях, яких він ніколи не вчиняв. Оскільки відповідач представляє суспільству діяльність позивача як таку, що має ознаки порушення закону, то очевидним є те, що поширена ним недостовірна інформація негативно впливає на сприйняття суспільством Національного банку та його керівництва, підриває довіру до центрального банку держави та його діяльності в цілому.

Наголошував також і на тому, що судом першої інстанції при розгляді клопотання про закриття провадження у справі від 23.01.2018 визнано обґрунтованими доводи позивача, про те, що на момент звернення з позовом до суду ОСОБА_3 обіймала посаду голови Національного банку що і стало підставою для відмови у його задоволенні. Разом з цим, по суті зазначені доводи стали однією із підстав для відмови судом у задоволенні позову.

Щодо оціночності суджень, вказував, що використання ряду мовних зворотів може перетворити твердження про факт в оціночне судження. У статті/інтерв`ю, яку розмістив інтернет портал «Цензор.Нет», відповідач висловив недостовірну інформацію стосовно діяльності Національного банку, не підтверджену жодними доказами, і яка не має ознак оціночних суджень, оскільки його вислови мають виключно безальтернативний та стверджувальний характер. На підтвердження фактів щодо штучної ліквідації банків відповідачем не наведено посилань на жодне судове рішення, яке б підтверджувало протиправність дій Національного банку, в тому числі в особі Голови Національного банку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Михайлик С.І. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість. Вказувала, що за своїм змістом доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з судовим рішенням та направлені на переоцінку доказів та наведених раніше аргументів, та не містить обґрунтувань неправильного застосування судом норм матеріального права. Водночас, позивачем ігнорується той факт, що чинне законодавство розрізняє позови про захист честі, гідності та ділової репутації за суб`єктним складом. Позивач не є органом чи особою, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, а отже має право звертатися до суду виключно з позовом про захист ділової репутації Національного банку України як юридичної особи. З контексту інтерв`ю вбачається, що розмова йшла не про Національний банк України, а виключно про ОСОБА_3 як фізичну особу.

Вказувала, що жодних посилань відносно діяльності позивача - Національного банку України в інтерв`ю зазначено не було, що виключає можливість заподіяння шкоди діловій репутації останнього. Окрім того, позивачем ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не доведено, що внаслідок інтерв`ю було порушено особисте немайнове право позивача, а саме розповсюдження інформації будь-яким чином вплинуло на репутацію позивача як юридичної особи.

Наголошувала на правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №910/10564/17, про те, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивачем не доведено наявність будь-якої немайнової шкоди, завданої в результаті поширення інтерв`ю, зокрема, зниження вартості його нематеріальних активів, зниження престижу компанії та ін., що є обов`язковим при вирішенні справ про захист ділової репутації. Відсутність ознак складу правопорушення унеможливлює задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим судом першої інстанції було винесено справедливе та обґрунтоване рішення.

Щодо віднесення висловлювання до категорії оціночного судження, вказувала, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не с предметом судового захисту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 19 червня 2014 року № 1530-VII на посаду Голови Національного банку України призначено ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка розміщена на Інтернет-порталі «Цензор. НЕТ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, висловився: «У нас Президент називає ОСОБА_3 найкращим банкіром усіх часів та народів. Та цю сучку треба підвісити на ліхтарі біля Національного банку за те, що вона зробила із банківською системою за останні два роки. Поклали понад 80 українських банків (пише цифру в блокноті, обводить колом. - О. М.), мотивуючи це тим, що вичищають банківську систему. Брехня! Можливо, частину банків треба було прибрати. Але ж не переважну більшість, які «грохнули» штучно».

Відповідно до листа від 08 липня 2020 року № 212 ТОВ «Інтернет-Інвест», на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року, ТОВ «Інтернет-Інвест» надає послуги з реєстрації доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_4» на підставі публічного (сервісного) договору, згідно з ст.ст. 633, 641 ЦК України, договір у письмовій формі не укладався. З ІНФОРМАЦІЯ_1 по 08 липня 2020 року зміни реєстранта доменного імені не відбувалося: реєстрант UAB «Lano Solutions» /т. І а. с. 150/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 201 ЦК України якою передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Також суд першої інстанції керувався вимогами ст. 277 ЦК України про те, що не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

За змістом частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Національне законодавство не містить визначення понять брутальної, принизливої чи непристойної форми висловлення суб`єктивної думки, позаяк це є морально-етичними категоріями, які визначаються судом в кожній справі окремо із врахуванням всіх обставин справи, таких як: час, місце, інтонація, характер висловленої інформації, щодо кого та ким така інформація висловлена тощо.

Водночас, враховуючи зазначені вище вимоги законодавства, положення Декларації та Резолюції, практику Європейського суду з прав людини, позиція національних судів під час розгляду таких справ полягає у необхідності відмови у задоволенні позову про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди при застосуванні таких висловів як: «організована банда», «організований бандит», «організована банда при владі», «отморозки», «ворують, зламують», «знищують бізнес», «не діє як чиновник», «він вкрав», «злодійський спосіб» (постанова Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 725/5585/16-ц); «ублюдок» та «свинство» (постанова Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 591/3667/16-ц) тощо.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що вислови відповідача не містять завідомо неправдивої інформації і надмірності оціночних суджень, а також підстави кваліфікувати його слова, як подану у брутальній, принизливій чи непристойній формі, оскільки оскаржувані фрази відповідача ОСОБА_1 виражають його особисте, суб`єктивне відношення до діяльності Національного банку України.

Доводи апеляційної скарги, про те, що введення в оману громадськості та нанесення шкоди особистим немайновим правам позивача, якого в особі Голови Національного банку звинувачують у незаконних діях, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що не доведені належним чином.

За правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №910/10564/17, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивачем не доведено наявність будь-якої немайнової шкоди, завданої в результаті поширення інтерв`ю, зокрема, зниження вартості його нематеріальних активів, зниження престижу компанії та ін., що є обов`язковим при вирішенні справ про захист ділової репутації.

Доводи апеляційної скарги щодо складу сторін спору, та права з огляду на характер і послідовність викладу інформації, що дає змогу читачеві інтерв`ю безпомилково ідентифікувати в ньому позивача та відповідно сприймати спірну інформацію, що міститься у статті, як таку, що стосується Національного банку, колегія суддів також відхиляє, з огляду на те, що у даній категорії спорів є чіткий склад сторін та предмет доказування.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб- сайту, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Національного банку України - Донченка Олександра Григоровича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: