Справа № 212/1851/20
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря Машошиной Ю.О., представника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро - Корсак О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашиной Дар`ї Вікторівни, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у міста Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Івашиної Д.В. (надалі - держвиконавець), в якій представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив визнати: незаконними дії державного виконавця, що полягали у порушенні ст.19 Конституції України та ст.28 Закону України « Про виконавче провадження»; визнати незаконним та необґрунтованим рішення держвиконавця у вигляді постанови від 07.07.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 65942514 в частині цитати «Проводити утримання в розмірі 50%, з них 25% поточних аліментів, 25% до погашення боргу, який виник з 19.03.2020 року» та зобовьязати держвиконавця скасувати постанову в цій частині.

В обґрунтування скарги представник зазначив, що 01.07.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №65942514 з примусового виконання судового наказу №2-н/212/503/20 від 19.03.2020 року, який видано стягувачу 24.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всупереч вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена стороні боржника на дату подання скарги. Про її існування боржнику стало відомо з Автоматизованої системи виконавчих проваджень лише в серпні 2021 року. Крім того, держвиконавець незаконно винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за минулий період, нарахувавши борг з 19.03.2021 року та вказавши в постанові про необхідність утримання з нього доходу в розмірі 50%, з них 25% поточних аліментів та 25% до погашення боргу. Скаржник наполягає на тому, що державний виконавець прийняла незаконне рішення, оскільки сторони з 19.03.2020 року до червня 2021 року приживали однією сім`єю, шлюб було розірвано рішенням суду лише в серпні 2021 року. До цього часу ОСОБА_1 повністю утримував дружину і дитину, стягувачка ОСОБА_3 не працювала і не працює, а тому не відомо на підставі яких фактичних доказів (документів та розрахунків) державним виконавцем було встановлено заборгованість по сплаті аліментів. ОСОБА_3 подала судовий наказ на примусове виконання лише 29.06.2021, що свідчить про належне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків як батька по утриманню дитини.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не направили, що відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Представник Покровського відділу ДВС - Корсак О.Ю. в судовому засіданні не визнав вимоги скарги у повному обсязі, зазначивши, що дії державного виконавця повністю відповідають Закону України «Про виконавче провадження». З моменту відкриття виконавчого провадження державному виконавцю не було надано жодної інформації про вжиття боржником заходів що сприяли б примусовому виконанню, чи самостійному погашенню наявної заборгованості. Жодних чеків, квитанцій або розрахункових документів, що свідчили б про сплату боржником аліментів у період з 19 березня 2020 року і до моменту пред`явлення судового наказу надано не було, стягувачка у заяві про примусове виконання зазначила, що просить розпочати стягнення з 19 березня 2020 року, а тому виконавцем правомірно нараховано заборгованість по аліментам за минулий період. Крім того, стягнення з заробітної плати боржника коштів за постановою державного виконавця є примусовою дією, що передбачено ст. 68, 69, 70 Законом України «Про виконавче провадження», а не добровільним виконанням.

Стягувач ОСОБА_3 надала суду письмові пояснення, в яких заперечила факт надання їй будь-якого матеріального утримання з боку колишнього чоловіка ОСОБА_1 , просила відмовити в задоволенні скарги, вважала дії виконавця правомірними.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» - надалі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що судовим наказом від 19 березня 2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, починаючи стягнення з 12 березня 2020 року. Строк пред`явлення до виконання протягом усього часу на який присуджуються аліменти.

24 червня 2021 року судовий наказ видано стягувачу ОСОБА_3

29 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до Покровського відділу державної виконавчої служби у міста Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про примусове виконання судового наказу, просила розпочати утримання аліментів з 19 березня 2020 року.

Постановою від 01 липня 2021 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у міста Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Івашиною Д.В. відкрито виконавче провадження ВП № 65942514 з виконання вказаного судового наказу №2-н/212/503/20.

Супровідним листом №36101 від 01.07.2021 року державний виконавець направив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, постановою від 07 липня 2021 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у міста Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Івашиною Д.В. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що належать йому до виплати після відрахувань податків. Проводити утримання в розмірі 50%, з них 25% поточних аліментів та 25% до погашення боргу, який виник з 19 березня 2021 року.

Супровідним листом №37811 від 07.07.2021 року державний виконавець направив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та роботодавцю боржника ПАТ «ПГЗК» копію вказаної постанови.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1) частини другої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи, що до суду не було надано підтвердження виконання вказаних вимог закону держвиконавцем в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, суд вважає в цій частині скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо доводів скарги в іншій частині, суд приходить о наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (частина третя статті 71 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 194 Сімейний кодекс України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частини перша, третя статті 195 СК України).

Як встановлено з матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження, судовий наказ було видано 19 березня 2020 року, але він був пред`явлений до виконання 29 червня 2021 року в межах визначеного законом строку пред`явлення до виконання і державним виконавцем правомірно проведено розрахунок заборгованості по аліментам за минулий час, тобто з 19 березня 2020 року по 29 червня 2021 року, що не перевищує трьох років до моменту пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 71 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

У пункті 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як встановлено судом, боржник не оспорює свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини у визначеному судом розмірі, але не погоджується з нарахованим йому боргом за період, коли виконавчий документ не пред`являвся до примусового виконання, посилаючись на добровільну сплату аліментів та повне утримання дружини і дитини у вказаний період.

Проте, судом також встановлено, що ОСОБА_1 не були надані державному виконавцю квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів за період нарахування заборгованості, або заяви та (або) розписки стягувача про отримання аліментів за спірний період, чи інші документи, що відображають сплату боржником аліментів за період з 19 березня 2020 року по 29 червня 2021 року, а отже у державного виконавця відсутні правові підстави для перерахунку, зменшення чи скасування такої заборгованості.

В ході розгляду скарги, ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог надано до суду наступні письмові докази: роздруківки про рух коштів по його кредитній карті в банку «ПУМБ» та за період часу з 01.01.2020р. по 30.03.2021р., які на надані на підтвердження витрат боржником коштів на утримання сім`ї (придбання продуктів харчування, оплата кредитів, поповнення рахунків (кредитних карток) дружини; роздруківки платіжних документів - оплата ОСОБА_1 комунальних послуг, оплати за дитячий садок; роздруківки платіжних документів - оплата ОСОБА_1 кредитів стягувача на придбання мобільного телефону та телевізору, поповнення її кредитного рахунку; роздруківки платіжних документів - оплата ОСОБА_1 придбання продуктів харчування та ліків.

З досліджених судом документів не встановлено проведених ОСОБА_1 виплат, перерахувань чи передачі стягувачу грошових коштів з призначенням платежу, який би свідчив про виплату саме аліментів на утримання дитини та які б відповідали вимогам пункті 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень і могли бути прийняті до уваги держвиконавцем при розрахунку заборгованості по аліментам.

Суд також зазначає, що сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону 1404-VIII).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Таким чином, суд вважає, що під час складання постанови від 07 липня 2021 року, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 в розмірі 50%, з яких 25% поточних аліментів та 25% до погашення боргу, який виник з 19 березня 2021 року, державний виконавць Покровського відділу державної виконавчої служби у міста Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Івашина Д.В. діяв в межах наданих повноважень та в порядку визначеному законом.

При цьому суд вважає, що між боржником та стягувачем виник спір щодо наявності заборгованості по аліментам за період з 19 березня 2020 року по 29 червня 2021 року (момент пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), який не може бути вирішений в порядку судового контролю за виконанням рішення шляхом оскарження дій чи бездіяльності держвиконавця, проте може бути вирішений судом за загальними правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги, суд дійшов висновку про можливість її часткового задоволення в частині, що стосується невиконання вимог ст.28 Закону № 1404-VIII, а в задоволенні іншої частини скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашиной Дар`ї Вікторівни - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашиной Дар`ї Вікторівни щодо ненаправлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зобов`язати державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашину Дар`ю Вікторівну відповідно до вимог ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" направити ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою боржника, зазначеною у виконавчому провадженні.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2021 року, відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України.

Суддя : М.Д. Власенко