Справа № 315/963/21
Номер провадження № 2/315/322/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання - Помилуйко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуляйпільської міської територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2021 року до суду надійшла позовна заява представника: адвоката Богдана В.М. в інтересах ОСОБА_1 до Гуляйпільської міської територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

29.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання на 26.07.2021 року.

26.07.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 06.10.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті смт. Оленівка Волноваського району Донецької області. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається із майна на яке брат мав право, яке прийняв у вигляді спадщини, але не встиг оформити, тому в строк до шести місяців після відкриття спадщини, а саме 26.06.2012 року, позивач звернувся до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Так, ОСОБА_2 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встиг оформити спадщину тому, що помер. Вказану спадщину ОСОБА_2 прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гуляйпільського нотаріального округу Демченко Т.М., проте не встиг її оформити, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкової справи). ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчено 23 квітня 2010 року, яким заповідала ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 13.2522 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Пологівського району (до об`єднання Гуляйпільського району) Запорізької області, а також житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 .

Далі зазначив, що даний заповіт було оскаржено племінником заповідача ОСОБА_4 , проте рішенням Гуляйпільського районного суду від 14.02.2014 року по цивільній справі №2-295/11 позов залишено без задоволення, а ухвалою Апеляційного суду Запорізької області зазначене рішення залишено без змін. У зв`язку із розглядом даної цивільної справи його брат не встиг за життя оформити спадщину та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до постановлення рішення у справі. Після його смерті позивач був залучений у справу у якості правонаступника, який прийняв спадщину після смерті відповідача.

Потім, у червні 2014 року позивач звернувся до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , в результаті чого позивача поставили в чергу на видачу свідоцтва про право на спадщину на грудень 2014 року, проте у зв`язку із подіями пов`язаними з «Революцією Гідності», нотаріальна контора у грудні 2014 року не працювала. В подальшому, територія де знаходиться Шоста Донецька державна нотаріальної контора стала тимчасово окупованою, тому обов`язки Шостої Донецької державної нотаріальної контори виконувала Сьома Донецька державна нотаріальна контора. Із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, проте постановою нотаріуса Дубінської Л.І. від 13 вересня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що архів Шостої Донецької державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0001, є ОСОБА_3 . Відповідно до Свідоцтва про право власності від 22.01.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Гуляйпільської районної ради народних депутатів №228/3 від 12.11.1987 року, власником житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , який був чоловіком ОСОБА_3 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , проте спадкове майно у вигляді житлового будинку не встигла оформити за життя, тому вказане майно входить до складу майна на яке мав право ОСОБА_2 .

Прохали визнати за ОСОБА_1 :

1) право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., літ. «а» - веранда; до літ. «а» - козирок; літ. «а1» - прибудова; літ. «Б» - літня кухня; під літ. «Б» - погріб; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - гараж; під літ. «Д» - оглядова яма; літ. «Е» вбиральня; «№1» - паркан; «№2» - хвіртка; «№3» - ворота; «№4» - паркан; «№5» -хвіртка; «№6» - паркан; «№7» - паркан; «№8» - хвіртка; «№9» - хвіртка; «№10» - паркан; «№11» - свердловина; «№12» - вигрібна яма; «№ І» - замощення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) право власності на земельну ділянку площею 13.2522 га, кадастровий номер :07:002:0001, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, місце розташування: Запорізька область, Пологівський район (до об`єднання Гуляйпільський район), Гуляйпільська міська рада (до об`єднання Новомиколаївська сільська рада) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач та його представник: адвокат Богдан В.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 06.10.2021 року подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити (а.с.80,81).

В судове засідання представник відповідача Гуляйпільської міської територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 20.07.2021 року надали письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, не заперечували проти задоволення позову в повному обсязі (а.с.49).

Таким чином, виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

20.09.1963 року м. Донецьк народився позивач - ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.11.2019 року (а.с.11).

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 28.11.1997 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області (а.с.7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 м. Донецьк народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.11.1971 року (а.с.7-8).

Таким чином позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами.

04.09.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку площею 13,25 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗП №006784 та житловий будинок АДРЕСА_1 , та все інше майно ОСОБА_4 (а.с.63).

23.04.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку площею 13,25 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗП №006784 та житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та скасувала раніше посвідчений заповіт від 04.09.2009 року за №29 (а.с.69).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.11.2010 року (а.с.62).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з майна, на яке вона мала право та яке прийняла у вигляді спадщини, але не встигла оформити, та заведено спадкову справу №51/2010 (а.с.57-78).

Так, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 13,25 га, яка розташована: Запорізька область, Пологівський район (до об`єднання Гуляйпільський район), Гуляйпільська міська рада (до об`єднання Новомиколаївська сільська рада), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0001, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №006784 (а.с.23) та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.01.2021 року (а.с.24-27).

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна, складеного 15.04.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 - вартість земельної ділянки площею 13,25 га, кадастровий номер :07:002:0001, станом на 15.04.2021 року складає 205410 грн. (а.с.28-29).

Також, ОСОБА_3 прийняла у вигляді спадщини, але не встигла оформити житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав її чоловіку ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22.01.1988 року, видане Виконкомом Гуляйпільського районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Гуляйпільської районної ради народних депутатів №228/3 від 12.11.1987 року (а.с.33).

Відповідно до копії Повідомлення про результати огляду об`єкту нерухомого майна ТОВ «КП «Імпульс» від 20.04.2021 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., літ. «а» - веранда; до літ. «а» - козирок; літ. «а1» - прибудова; літ. «Б» - літня кухня; під літ. «Б» - погріб; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - гараж; під літ. «Д» - оглядова яма; літ. «Е» вбиральня; «№1» - паркан; «№2» - хвіртка; «№3» - ворота; «№4» - паркан; «№5» -хвіртка; «№6» - паркан; «№7» - паркан; «№8» - хвіртка; «№9» - хвіртка; «№10» - паркан; «№11» - свердловина; «№12» - вигрібна яма; «№ І» - замощення (а.с.34), що також підтверджується копією Технічного паспорту на житловий будинок (а.с.35-37).

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна, складеного 13.05.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 - вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м. станом на 13.05.2021 року складає 45567 грн. (а.с.38-39).

16.12.2010 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 04.09.2009 року після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.59).

20.01.2011 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 23.04.2010 року після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.68).

18.05.2011 року ОСОБА_4 звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним (а.с.76).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 12.06.2012 року (а.с.9).

Зазначені обставини також підтверджуються копією спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. за № 131 за заявою ОСОБА_4 від 16.12.2010 року (а.с. 57-78).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з майна, на яке він мав право та яке прийняв у вигляді спадщини, але не встиг оформити.

26.06.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкова справа № 53009269 (а.с.12).

14.02.2014 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області у справі №2-295/11 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення (а.с.12-15), а ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 14.02.2014 року залишено без змін (а.с.21-22).

13.09.2019 року постановою державного нотаріуса Сьомої Донецької державної нотаріальної контори Дубінської Л.І., яка виконує обов`язки Шостої Донецької державної нотаріальної контори, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , так як архів Шостої Донецької державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території України (а.с.14).

При вирішенні справи суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути: визнання права.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: г) прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

За загальним правилом, яке визначене ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є спадкоємцем за законом після свого брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на майно на яке він мав право та яке прийняв у вигляді спадщини, але не встиг оформити за життя, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 13,25 га, яка розташована: Запорізька область, Пологівський район (до об`єднання Гуляйпільський район), Гуляйпільська міська рада (до об`єднання Новомиколаївська сільська рада), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0001, з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки його право на спадкування не визнається нотаріусом, так як архів Шостої Донецької державної нотаріальної контори, куди звертався позивач з заявою про прийняття спадщини, знаходиться на тимчасово окупованій території України.

При визначенні складу спадщини суд враховує вимоги ст.1218 ЦК України відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та вимоги ст.1296 ЦК України, відповідно до якої відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Так, ОСОБА_2 за життя був спадкоємцем за заповітом від 23.04.2010 року після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 13,25 га, яка розташована: Запорізька область, Пологівський район (до об`єднання Гуляйпільський район), Гуляйпільська міська рада (до об`єднання Новомиколаївська сільська рада), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0001, однак у зв`язку зі своєю смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 не встиг оформити спадщину на вказане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, спадкодавець ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за життя була спадкоємцем за законом після свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку зі своєю смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 не встигла оформити спадщину на вказане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Тому, суд вважає, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить право на вказані житловий будинок та земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 350/1850/17: «Факт того, що особа за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті матері, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину».

Спадкоємців першої черги відносно ОСОБА_2 судом не встановлено. Згідно наданих відомостей такі спадкоємці відсутні.

Тому, суд доходить висновку, що позивач виконав всі вимоги, які визначені в законодавстві для прийняття спадщини за законом після брата, однак він позбавлений можливості нотаріально оформити своє право власності як спадкоємець за законом після брата та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через об`єктивні перешкоди щодо оформлення його права у встановленому порядку у зв`язку з тим, що архів Шостої Донецької державної нотаріальної контори, куди звертався позивач з заявою про прийняття спадщини після брата, знаходиться на тимчасово окупованій території України, про що зазначено державним нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Крім того, згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Також, відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

А тому приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та наявність для того законних підстав, а також те, що визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом не буде порушувати прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гуляйпільської міської територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., літ. «а» - веранда; до літ. «а» - козирок; літ. «а1» - прибудова; літ. «Б» - літня кухня; під літ. «Б» - погріб; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - гараж; під літ. «Д» - оглядова яма; літ. «Е» вбиральня; «№1» - паркан; «№2» - хвіртка; «№3» - ворота; «№4» - паркан; «№5» -хвіртка; «№6» - паркан; «№7» - паркан; «№8» - хвіртка; «№9» - хвіртка; «№10» - паркан; «№11» - свердловина; «№12» - вигрібна яма; «№ І» - замощення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 13.2522 га, кадастровий номер :07:002:0001, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, місце розташування: Запорізька область, Пологівський район (до об`єднання Гуляйпільський район), Гуляйпільська міська рада (до об`єднання Новомиколаївська сільська рада), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Повний текст рішення складено 06.10.2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько