441/1018/21 2/441/469/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.09.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Нагірної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання втратившим права на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19.05.2021 звернувся з позовом про визнання ОСОБА_2 втратившим право на користування житлом у будинку на АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що відповідач є наймачем у означеному будинку, в 2014 році покинув такий, з цього часу у будинку не проживає, тому втратив право на проживання у ньому, просив позов задовольнити.

В суді ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів у ньому наведених, просить в порядку ст. 72 ЖК України визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом у будинку на АДРЕСА_1 , від стягнення судових витрат з відповідача відмовився.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 32, 34).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, у заяві від 19.05.2021 позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с.23).

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За положеннями ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Із долучених до справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2012, витягу про державну реєстрацію прав від 22.08.2012 і технічного паспорта від 30.03.2012 (а.с.7-12) видно, що житловий будинок на АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 .

Як убачається із пояснень позивача, із копій будинкової книги і типового договору найму житлового приміщення № 1 від 08.01.2014 (а.с.17-22), відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірному житлі із 09.01.2014 як наймач, що останній у означеному будинку понад шість місяців не проживає.

Факт відсутності відповідача у спірному житлі, понад встановлені ст. 71 ЖК України строки, має підтвердження долученими до справи актами обстежень цього житла № 116 від 18.02.2020, № 402 від 28.12.2020, № 17 від 07.04.2021 (а.с.13-15).

Обставин, які б свідчили про те, що відповідач покинув спірне житло не з своєї волі, або ж, що він не проживає в такому понад установлені законом строки із поважних на те причин, в суді не здобуто.

Отже, оскільки відповідач вибув із спірного житла та понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, у ньому не проживає, суд приходить до висновку, що він втратив право на проживання у спірному житлі, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 139, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом у будинку на АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 04.10.2021

Суддя Українець П.Ф.