МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 вересня 2021 року Справа №370/2211/21

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Ганенка Романа Андрійовича про забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ганенка Романа Андрійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бишівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору оренди землі, припинення речових прав на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

16.09.2021 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач вказала, що їй, ОСОБА_1 , на праві власності належить складська будівля №1 загальною площею 1542,1 кв. м., а також будівля корівника загальною площею 1053,8 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які позивач успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 оку ОСОБА_5 . Зазначені об`єкти нерухомого майна розташовувались на земельній ділянці площею 1,5000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки - :06:015:0022, право власності на яку належало померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №924380, який зареєстровано 18.06.2009 року за №93. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_6 . Також позивач прийняла вказану спадщину, до складу якої входить також і земельна ділянка з кадастровим номером :06:015:0022. Як вбачається з рішенням Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 29.07.2019 року №208-40-VII земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було розділено на 4 окремі земельні ділянки: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,6196 га, кадастровий номер :07:015:0071; ділянка № НОМЕР_2 площею 0,2082 га, кадастровий номер :07:015:0072; ділянка № НОМЕР_3 площею 0,2859 га, кадастровий номер :07:015:0073; ділянка № НОМЕР_4 площею 0,3862 га, кадастровий номер :07:015:0074.

В подальшому спірна земельна ділянка з кадастровим номером 222780600:07:015:0071 була передана у приватну власність третій особі по справі - ОСОБА_4 . На підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2020 року ОСОБА_4 відчужила спірну земельну ділянку на користь відповідачки ОСОБА_2 , яка на час розгляду справи є власником спірного майна.

Враховуючи викладене позивач просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Бишівської сільської ради від 08.07.2020 року №301-48-VІІ, яким безкоштовно передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071 площею 0,6169 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в межах Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області.

2. Витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071 площею 0,6169 га (запис про право власності: 39198306, дата та час реєстрації: 16.11.2020 10:52:18).

3. Визнати недійсним договір оренди від 03.03.2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка з кадастровим номером :07:015:0071.

4. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права - номер запису про інше речове право: 41034363, дата та час державної реєстрації: 12.03.2021 12:48:37, ; підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 03.03.2021, видавник: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57139964 від 17.03.2021 18:25:24; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: ОСОБА_3 , орендодавець: ОСОБА_2 , та припинити право оренди ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) на земельні ділянку з кадастровим номе ром :07:015:0071.

Крім того, разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить: 1. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071 площею 0,6169 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Київська область, Макарівський район, Бишівська сільська рада. 2. Заборонити виконання будь-яких робіт із землеустрою, в тому числі щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення (функціонального використання) земельної ділянки з кадастровим номером :07:015:0071, площею 0,6196 га. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилався на те, що на даний час відповідачка має можливість до завершення розгляду справи здійснити відчуження, поділ або об`єднання спірної земельної ділянки, що в свою чергу може утруднити чи унеможливити виконання рішення по даній справі. Зазначив, що накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Також, зазначив, що на даний час не має підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також з чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення. А тому вжиття заходів забезпечення позову по даній справі може бути застосовано без зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та забороною вчинення певних дій.

Відповідно ж до вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі вжиття таких заходів без наміру власника відчужити майно та заборона його відчуження жодним чином не впливає на правовий статус прав і законних інтересів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Суд, вивчивши заяву представника позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. Крім того, посилання заявника на те, що вжиття заходів забезпечення позову по даній справі може бути застосовано без зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також у чому саме можуть полягати такі збитки, ґрунтується тільки на припущеннях заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката Ганенка Романа Андрійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бишівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору оренди землі, припинення речових прав на земельну ділянку.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир