Справа №228/768/12
Провадження по справі №6/150/10/21
УХВАЛА

01 жовтня 2021 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі: Вітковській О.С.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС», стягувач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (АТ «Дельта Банк»), боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чернівецького районного суду перебуває заява ТОВ «Фінансова Компанія «ПАРІС» заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Чернівецьким районним судом Вінницької області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта - Банк» заборгованості за кредитним договором №002-01062-051107 від 05.10.2007 року.

Заявник ТОВ «Фінансова Компанія «ПАРІС» (правонаступник, новий кредитор) в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві клопоче про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні за відсутності повноважного представника.

АТ «Дельта Банк» (первісний кредитор), належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, не забезпечено явку в судове засідання повноважного представника.

Боржник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі.

Частиною 2 статті 442 ЦПК України встановлено, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про її задоволення та заміну сторони виконавчого провадження, ґрунтуючись на наступних підставах.

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.08.2012 року у справі №228/768/2012 (провадження по справ №2/228/225/2012) позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» р/р № НОМЕР_1 , МФО 380236, ідентифікаційний код за ):

- 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) гривень 13 копійок тіла кредиту;

- 1725 (одну тисячу сімсот двадцять п`ять) гривень 77 копійок заборгованості за відсотками;

- 456 (чотириста п`ятдесят шість) гривень 30 копійок заборгованості за комісіями;

- 225 (двісті двадцять п`ять) гривень пені,

всього заборгованості за кредитним договором №002-01062-051107 від 05.10.2007 року в розмірі 5994 (п`яти тисяч дев`ятсот дев`яносто чотирьох) гривень 20 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду: 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок судового збору.

В автоматизованій системі виконавчих проваджень інформація щодо виконавчих проваджень про стягнення з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» відсутня.

23.04.2020 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАР1С» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К (далі - «Договір»).

Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020.

До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 беззаставними кредитними договорами.

За умовами п.1. Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває права вимоги Банку до позичальників фіичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнепь і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

До Додатку №1 до Договору (позиція №3829) увійшло право вимоги до відповідача, що виникло на піставі Договору про надання кредиту №002-01062-051007 від 05.10.2007 року.

Умовами Договору передбачено, що ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває усі права кредитора за Основними договорами в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4. (п. 2).

Відповідно до п. 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, віповідно до умов цього Договору новий кредитор (ТОВ «ФК «ПАРІС») сплачує Банку грошові кошти сумі 2264147,00 грн. (два мільйона двісті шістдесят чотири тисячі сто сорок сім) гривень 00 коп., що становлять ціну договору. ЦЦна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

За умовами п. 14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, ТОВ «ФК «ПАРІС» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта -Банк» за кредитним договором №002-01062-051007 від 05.10.2007 року.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції від 01.08.2017 року) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції від 01.08.2017 року) передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Підставою правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво в матеріальних (майнових) правовідносинах, тобто перехід суб`єктивних майнових прав чи обов`язків від одного суб`єкта майнових правовідносин до іншого на підставі договору.

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов договору відступлення права вимоги №12/07/2021-1 від 12.07.2021 року до заявника перейшли права вимоги до боржників в повному обсязі.

Таким чином, право вимоги кредитора за договором відступлення та за всіма іншими документами щодо виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, у тому числі процесуальне правонаступництво за рішеннями суду та виконавчому провадженню, перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «ПАРІС».

Вище наведені обставини свідчать про наявність достатніх та належних правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження - стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «ПАРІС».

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Порядок вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження визначається статтею 442 ЦПК України.

Відповідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судова практика підтверджує, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122-цс13.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 761/14076/14-ц, від 25 квітна 2018 року у справі № 2-Н-148/09, від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 03 травня 2018 року у справі № 409/559/15-ц.

Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувана або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником. Тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Якщо виконавче провадження відсутнє, заміна сторони виконавчого провадження можлива та необхідна, так як не замінивши сторону, вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено Законом (правові висновки Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: ухвала від 22 січня 2014 у справі №6-46843св13; ухвала від 17 вересня 2014 у справі №6-16839св14; ухвала від 25 березня 2015 у справі №6-2196св15; ухвала від 13 травня 2015 у справі №6-7699св15; ухвала від 08 липня 2015 року по справі № 6-14289св15; ухвала від 04 листопада 2015 у справі №6-13709св15; ухвала від 4 листопада 2015 у справі №6-18867св15; ухвала від 30 вересня 2015 у справі №6-17432св15 та інші).

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення, є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків, таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу не виконувалось на шкоду одній із сторін.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.41 рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

З огляду на зазначене, відсутність можливості звернення заявника до органів ДВС без зміни сторони у виконавчому провадженні не дає можливості ТОВ компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» отримати задоволення за грошовим зобов`язанням Боржника перед Кредитором, що є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації гарантованого Конституцією України «права на суд» та обов`язкового виконання судових рішень.

Згідно ч.1 ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 442 ЦПК Укаїни у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична особа або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва, на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Перевіривши матеріали справи та враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 55, 258, 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС», стягувач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (АТ «Дельта Банк»), боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, - задоволити.

Здійснити заміну стягувача у справі №228/768/12 з публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; ідентифікаційний код в ) на правонаступника - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС», (03150. м. Київ, вул. Велика Васильківська. буд. 77а; ідентифікаційний код в ), а саме: у виконавчому листі по справі №228/768/12 сторону виконавчого провадження (стягувача) публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС» (03150. м. Київ, вул. Велика Васильківська. буд. 77а; ідентифікаційний код в ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Л.П. Цимбалюк