Справа №701/17/21
Номер провадження2/701/219/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк", треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Маньківський РВ ДВС ЦМУЮ (м. Київ) та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУЮ (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 03.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1246, яким було звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № СSМWG9 від 20.02.2008 року передано в іпотеку АТ «Приватбанк».

Стягнення проводиться за строк - 10 років 4 місяці 27 днів, а саме: з 20.02.2008р. по 17.07.2018 р. в сумі 113 665,38 гривень.

Виконавчий напис нотаріуса № 1246 від 03.09.2018 р. приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинений, на думку позивача, з численними порушеннями чинного законодавства України, а тому є таким, що не підлягає виконанню, що змушує позивача звертатись до суду з даним позовом.

Представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк", в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову та розглядати справу в його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до суду не з`явилась, однак направила заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності та направити на її адресу рішення суду за результатами розгляду справи.

Представник третьої особи Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, однак направив заяву, в якій просив справу слухати в її відсутності, при прийняті рішення поклався на думку суду.

Представник третьої особи Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУЮ (м. Київ), про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки визнані поважними суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, як і не надходило заяв чи клопотань про заперечення на розгляд справи у їх відсутності чи заперечення на позовну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 3 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1246, яким було звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № СSМWG9 від 20.02.2008 року передано в іпотеку АТ «Приватбанк».

Стягнення проводиться за строк - 10 років 4 місяці 27 днів, а саме: з 20.02.2008 р. по 17.07.2018 р. в сумі 113 665,38 гривень.

Відповідно до статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Запис про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, заноситься до Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса згідно з додатком 14 до Правил ведення нотаріального діловодства.

У відповідності до ст. 13-1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Аналіз ст. 13-1 ЗУ «Про нотаріат» дає підстави для висновку про те, що нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Законодавством заборонено нотаріусу здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу.

Таку правову позицію КЦС ВС висловив у справі № 466/2582/18 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири посвідченого нотаріусом поза межами свого нотаріального округу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі дійшов висновку, що посвідчення нотаріусом договору за межами нотаріального округу є підставою для визнання такого договору недійсним.

Отже вчиняючи виконавчий напис нотаріуса, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна порушила прямий припис ст. 13-1 ЗУ «Про нотаріат», наслідком чого, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі по тексту - Перелік).Перелік не передбачає стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин.

Згідно зі статтею 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу .Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Законодавець не ототожнює закони України з постановами Кабінету Міністрів України. Це різні види актів цивільного законодавства. Цивільний кодекс чітко виокремлює закони та інші акти законодавства.

В статті 18 ЦК України хоча й зазначено, що нотаріус здійснює вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановленому законом, але не робиться посилання на конкретний закон. Тобто, випадки вчинення виконавчих написів нотаріусом мають встановлюватися саме законом, а не підзаконними актами.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Зокрема передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідачем по справі надано нотаріусу документи, з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та не можливо встановити дійсний розмір заборгованості.

11 жовтня 2016 року Маньківським районним судом Черкаської області (справа № 701/1324/15-ц) прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору № СSМWG9 від 20.02.2008 року в сумі 41693 грн. 54 коп.

Дане судове провадження відкрито 8 грудня 2015 року, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження.

Тобто, у відповідача ще у грудні 2015 року виникло право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № СSМWG9 від 20.02.2008 року.

На даний час стягнення в примусовому порядку здійснюється в Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Стягнення здійснюється на користь відповідача з пенсійного рахунку ОСОБА_1 .

Тобто, фактично нотаріус з таких документів не може встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення за вчиненням виконавчого напису.

Нотаріус, у разі якщо йому необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р. № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який встановлює заборгованість, а не забезпечує.

Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинила виконавчий напис без дотримання зазнчених норм.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, який встановлює заборгованість, а не забезпечує, при наявності безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.

Порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, тому позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,-

В И РІ Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис нотаріуса №1246 виданого 03.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути ПАТ КБ "ПриватБанк () на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 08.10.2021 року.

Суддя В.Л. Маренюк