Справа № 478/1002/21 Провадження № 2/478/277/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: головуючого судді Іщенко Х.В., за участю: секретаря судового засідання Луговської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Проценко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої на підставі державного акту серії РЗ № 531096, входила земельна ділянка розміром 7,09 гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каширівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Вище означена земельна ділянка була успадкована в рівних частках позивачем ОСОБА_1 , його братом ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

За життя ОСОБА_1 разом з іншими співвласниками мали намір поділити успадковану земельну ділянку в натурі (на місцевості), але вказані дії не довели до кінця через об`єктивні обставини.

Так, співвласники у 2013 році виготовили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, та на її підставі 03.05.2016 року зареєстрували три земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу успадкованої земельної ділянки, про що отримали витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Співвласниками передбачалось, що за позивачем - ОСОБА_1 буде зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0105 площею 2,3627 га.

В червні 2016 року, подавши всі наявні в них документи державному реєстратору речових прав на нерухоме майно, отримали від нього рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень, через ненадання письмової згоди всіх співвласників про поділ майна, що перебуває у спільній власності.

Оскільки співвласника земельної ділянки ОСОБА_4 рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області в 2014 році у зв`язку з хворобою визнано недієздатним, а його матір ОСОБА_5 призначено його опікуном, мати позивача почала підготовку всіх необхідних документів від органу опіки та піклування для посвідчення згоди на поділ та реєстрацію права власності, але не довела заплановане до завершення, тому співвласники через відсутність письмової згоди не змогли зареєструвати право власності на свої частки.

Після смерті співвласника земельної ділянки ОСОБА_4 , їх мати ОСОБА_5 довела своє право на спадщину на частку належної йому земельної ділянки та рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.06.2021 року за нею визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0104 (що належала спадкодавцю, співвласнику ОСОБА_4 ).

В силу норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковим документом для державної реєстрації права власності на земельну ділянку , в тому числі в порядку спадкування, є витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, для підтвердження наявності відповідних відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Але у позивача наявний правовстановлюючий документ на цілу земельну ділянку - свідоцтво про право на спадщину за законом, а витяги наявні на земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу успадкованої цілої земельної ділянки, позивач не зміг подати нотаріусу всі необхідні документи для проведення нотаріальної дії.

Враховуючи наведені обставини, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3627 га з кадастровим номером :08:000:0105.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник, які повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання не з`явились. Згідно поданої заяви представника позивача, розгляд справи просила проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно поданої заяви відповідача, розгляд справи просили проводити без участі їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог.

Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Каширівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області 09.07.2002 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2003 року, спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частках прийняла його дружина ОСОБА_5 та сини ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивач). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 7,09 гектарів в межах, згідно з планом, переданою у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно рішення 28 сесії 23 скликання Каширівської сільської ради Казанківського району, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 531096, виданого Казанківської райдержадміністрацією 17.12.2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 113.

З досліджених судом витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.05.2016 року НВ-016, від 03.05.2016 року НВ-016, від 03.05.2016 року НВ-01, встановлено державну реєстрацію земельних ділянок: площею 2,3627 га за кадастровим номером :08:000:0104, власник ОСОБА_4 ; площею 2,3627 га за кадастровим номером :08:000:0105, власник ОСОБА_1 (позивач); площею 2,3626 га за кадастровим номером :08:000:0106, власник ОСОБА_5 .

Як вбачається з рішень №, № 30004379, 30004655, від 10.06.2016 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Казанківської РДА, було зупинено розгляд заяв ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки заявником не було надано письмову згоду всіх співвласників про поділ майна, що перебуває у спільній власності.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , співвласник земельної ділянки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 12.

Згідно рішення Казанківського районного суду від 02.06.2021 року (справа № 478/303/21, провадження номер 2/478/128/2021) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0104, площею 2,3627 га, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , визнано за його матір`ю ОСОБА_5 .

Вирішуючи правовідносини, які виникли в даній цивільній справі, суд керується наступним.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.ч.1-3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 126 ЗК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В ході судового розгляду судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 7,09 га, яку в рівних частках успадкували позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

На підставі розробленої землевпорядної документації із землеустрою, внаслідок розподілу земельної ділянки в натурі (на місцевості), було сформовано три земельні ділянки, які були зареєстровані за співвласниками в Державному земельному кадастрі. Згідно витягу № НВ-016 земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0105, площею 2,3627 га, що отримана на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2003 року, була зареєстрована за позивачем. Позивач спадщину прийняв у встановленому законом порядку та його спадкові права ніким не оспорюються.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на наведену земельну ділянку.

З огляду на вище наведене, керуючись ст. ст. 142, 198, 200, 206, 247, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в інтересах якої діє ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області (Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, буд. 228, ) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на земельну ділянку площею 2,3627 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :08:000:0105.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Іщенко Х.В.