ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6552/21 Справа № 199/7959/20 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

25 листопада 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка отримала від позивача грошові кошти в розмірі 125000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 грудня 2019 року становило 3004437,50 грн., які вона зобов`язалась повернути до 01 вересня 2020 року, про що надала власноручно написану розписку. Однак у вказаний строк відповідачка грошові кошти не повернула, від виконання зобов`язань ухиляється.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі 125000 доларів США, 3% річних в розмірі 23161,64 грн..

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на його користь з відповідачки заборгованість за договором позики від 01 грудня 2019 року в розмірі 125000 доларів США, 3% річних за період з 02 вересня 2020 року по 20 листопада 2020 року в розмірі 22499,79 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він є єдиним спадкоємцем та правонаступником після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Апелянт вважає, що позивачем підроблено договір позики, так як мати за життя жодного договору не укладала.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати та закрити провадження по справі, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як ОСОБА_2 звернувся до суду 25 листопада 2020 року, тобто вже після смерті відповідачки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до частини 1 статті 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1статті 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною.

Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини 1 статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На вказане, суд першої інстанції уваги не звернув, розглянувши спір відносно померлої особи, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 ..

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення як таке, що суперечить вимогам матеріального та процесуального законів підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, оскільки норми ЦПК України не передбачають відкриття провадження у справі стосовно померлої особи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 377 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко