Справа № 466/4889/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах,-

встановив:

31 травня 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання дітей, встановивши його в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; звільнити її від сплати заборгованості по аліментах з 01.10.2020 до дати прийняття рішення у даній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2015 шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 було розірвано. У даному шлюбі у них народилося троє дітей. 24.07.2019 Пустомитівським районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 від всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що у неї виникли обставини, через які вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки вона вдруге вийшла заміж і в даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син - ОСОБА_4 , відтак у неї з`явився обов`язок забезпечувати та утримувати новонародженого сина, який потребує значно більшої уваги та часу, ніж її троє дітей з попереднього шлюбу. Крім цього, до народження четвертої дитини, вона перебувала у декретній відпустці, тобто була непрацездатна, що вплинуло на те, що вона не змогла своєчасно сплачувати аліменти, зокрема, згідно наказу №14/1 від 01.10.2020 ФОП ОСОБА_5 (її роботодавець) їй надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.10.2020 на 126 календарних днів. Крім того, згідно наказу №2 від 03.02.2021 ФОП ОСОБА_5 їй надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 04.02.2021. За період з 01.11.2020 по 30.04.2021 вона жодних доходів не мала.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, а саме перебування її в декретній відпустці з 01.10.2020, відсутності будь-якого доходу за цей період і перебуванні на утриманні у її чоловіка, що і призвело до того, що в неї виникла заборгованість по аліментах, яка продовжує зростати, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

20 серпня 2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Тарасенка Л.Л., у якому сторона відповідача повністю заперечує щодо задоволення даного позову, оскільки позовні вимоги сформульовано некоректно, зокрема, позивач не зазначає від якої суми вона просить суд звільнити від сплати заборгованості по аліментах. Крім того підстав для задоволення даного позову не має, оскільки позивач не хворіє, а також народження у неї дитини не є обставиною, яка зумовлює: звільнення від сплати заборгованості по аліментах, зменшення до мінімального розміру суми аліментів. Зазначає, що позивач зобов`язана утримувати своїх неповнолітніх дітей. Станом на день подання відзиву відповідач самостійно утримує трьох неповнолітніх дітей, позивач майже не бере участі у їх утриманні та майже не цікавиться їх життям. Зазначає, що позивач має достатні доходи з інших джерел, окрім заробітної плати, за рахунок яких може сплачувати аліменти та сплатити заборгованість по аліментах, зокрема, 05.05.2021 позивач отримала від відповідача суму у розмірі 53700 доларів США за 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також 05.05.2021 позивач отримала від відповідача суму у розмірі 36450 грн. за 1/2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , тому позивач отримала достатній дохід для того, щоб в тому числі утримувати своїх дітей, згідно судового наказу. Крім того, позивачу належить транспортний засіб марки «Nissan Leaf», 2015 року випуску, середня вартість якого становить 12000 доларів США. Крім того, позивач перебуває у шлюбі, тому її чоловік також бере участь в утриманні її та їх малолітньої дитини. У зв`язку із вищенаведеним просить у задоволенні поданого позову відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві, просить даний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 у позові просив відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2015 шлюб між сторонами у справі було розірвано, що не заперечувалося учасниками справи. У даному шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

03 жовтня 2019 Пустомитівським районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 від усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 липня 2019 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 20.09.2021, складеного державним виконавцем Пустомитівського відділу ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. у ВП №60520495 при примусовому виконанні судового наказу №450/2268/19, виданого 03.10.2019 Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 від усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 липня 2019 до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 05.07.2019 по вересень 2021 становить 85772,12 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, що чи мають обставини, на які посилається платника аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", також передбачено, що суд може за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити заявника від сплати заборгованості.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів та звільненні від сплати заборгованості по аліментах, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину та звільненні його відсплати заборгованості по аліментах у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що вдруге вийшла заміж, і у неї з чоловіком народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , внаслідок чого вона перебувала у декретній відпустці та жодних доходів у неї не було, що стверджується наказом №14/1 від 01.10.2020 ФОП ОСОБА_5 (роботодавець позивача) про те, що ОСОБА_1 надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.10.2020 по 03.02.2020 на 126 календарних днів; наказом №2 від 03.02.2021 ФОП ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 04.02.2021; довідкою про доходи №1 від 17.05.2021 ФОП ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 за період з 01.11.2020 по 30.04.2021 без урахування аліментів жодних доходів не мала. Крім того, жодних доказів про погіршення стану здоров`я позивача, а також інших обставин, що мають істотне значення - позивачем суду не надано

Дані посилання позивача не дають підстави суду приймати рішення щодо зменшення розміру аліментів та звільнити її від сплати заборгованості по аліментах.

Як вбачається з Постанови Верховного від 16.09.2020 по справі № 565/2071/19, провадження № 61-9460 св 20 судом зроблено наступний висновок: «зміна сімейного стану позивача, а саме народження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів», «належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судами було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою».

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів та звільнення її від сплати заборгованості по аліментах позивач в позові та в своїх поясненнях під час судового розгляду посилалася на те, що вона перебуває у декретній відпустці, у зв`язку із народженням дитини в другому шлюбі, та відповідно жодного доходу вона не отримує.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів та звільнення її від сплати заборгованості по аліментах, суду надано не було.

Водночас, судом встановлено, що не заперечувалося позивачем у судовому засіданні, що позивач 05.05.2021 отримала від відповідача суму у розмірі 53700 доларів США за 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також 05.05.2021 позивач отримала від відповідача суму у розмірі 36450 грн. за 1/2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , крім того, позивачу належить транспортний засіб марки «Nissan Leaf», 2015 року випуску, середня вартість якого становить 12000 доларів США, тому на думку суду позивач отримала достатній дохід для того, щоб утримувати своїх дітей та виплатити існуючу у неї заборгованість по аліментах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення стану її здоров`я, її майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останньої. На думку суду зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без підтвердження погіршення її матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення інших дітей від першого шлюбу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та суперечитиме їх інтересам, а тому обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192, 197 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та звільнення її від сплати заборгованості по аліментах, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13,18, 80,81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, ст.ст. 181, 182, 192 СК України, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_3 , РОНКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах - відмовити за безпідставністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.10.2021 року.

Суддя Р. Б. Єзерський