Справа № 310/9207/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

27 вересня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Димової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М. було здійснено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 11990,00 грн.

ОСОБА_1 вказала, що вважаж, що вказаний вище виконавчий напис № 52334, виданий 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М. прийнятий з порушенням норм законодавства, в тому числі щодо безспірності заборгованості перед ТОВ «Онлайн Фінанс».

Позивач зазначив, що виконавчий напис був винесений незаконно та він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М. було здійснено виконавчий напис №52334 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 11990,00 грн.

З`ясовано, що за місцем роботи ОСОБА_1 надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнята приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. 19.11.2020 у ВП № 63640350 при примусовому виконанні виконавчого напису № 52334, виданого 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 11999,00 грн.

Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повино існувати на момент звернення.

Разом з тим, судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримував від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З"ясовано, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Разом з тим, відсутність в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону № 1255-IV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його скасовано виданим пізніше загальним актом.

При цьому неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача зазначеної інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії, як виконаної без усіх необхідних даних.

Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17).

Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Вказане свідчить про порушення законодавства приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, що призвели до порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунеок держави.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні право допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в гшіузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно роз`яснень у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", в итрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом не встановлено, законних підстав для відмови у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 3200,00 гривень, оскільки вони є документально підтвердженими,

а саме: договором про надання адвокатської (правничої) допомоги від 01.12.2020, додатковою угодою № 1 до договору № 01/12/20 про надання адвокатської (правничої) допомоги від 01.12.2020, актом виконаних робіт від 07.12.2020, в якому наведено розрахунок вартості послуг адвоката з урахуванням часу витраченого ним, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру, згідно якого ОСОБА_1 дійсно сплатила за правову допомогу по цій справі 3200 грн.

Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 52334 від 28.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень), 00 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одну гривню), 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Реквізити: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Звіринецька, 63, .

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, вул. Велика Бердичівська, 35 м. Житомир, 10008.

Приватний виконавець виконавчого округу Проценко Дмитро Юрійович, бул. Вінтера, буд. 26, оф. 1,2, м. Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова