Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/569/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання - Льошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет, у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 5234, серія НМС 152387, яким звернено стягнення за кредитним договором № 941924 від 05.06.2019 року, що становить загальну суму 11 408,90 грн., та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 9564,40 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 03 червня 2021 року на його мобільний телефон надійшло повідомлення з програми «Дія» від Благовіщенського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), з якого Позивач дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 65646358 від 02.06.2021 року та накладено арешт на його кошти, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 27 січня 2021 року, який було обернуто до виконання згідно поданої Відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису, у відповідності до якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з Позивача суми боргу в розмірі 11 408,90 грн. на користь Відповідача - TOB «Фінпром Маркет».

Позивач зазначив, що він особисто не укладав кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна». 05.05.2019 року ним був втрачений його паспорт громадянина України та 30.07.2019 року він отримав ID паспорт. Окрім того, жодних вимог про погашення боргу ні від ТОВ «Фінпром Маркет», ні від інших компаній надіслано не було; також вказує на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог законодавства, а саме: нотаріус не перевірив і ТОВ «Фінпром Маркет» не довів безспірність заборгованості, ТОВ «Фінпром Маркет» не повідомлено нотаріусу, а нотаріусом не враховано спірність та відсутність боргу, виконавчий напис повинен був бути вчинений лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, крім того такий договір між сторонами не укладався.

Ухвалою від 10.08.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з 9564,4 грн. до 1025,00 грн., а також клопотання про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Судові засідання просив проводити за відсутності представника Відповідача.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, однак на адресу суду повернувся без вручення конверт із судовою повісткою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №5234 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за період з 21.10.2019 по 27.01.2021 року у розмірі 11408,90 грн. (а.с.15), яка складається:

- заборгованість за тілом кредиту - 3150 грн.;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією у розмірі 1701 грн.;

- заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 6507,90 грн.

- плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн.

Також встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Цикалюк А.Р. перебуває виконавче провадження №65646358 з примусового виконання виконавчого напису №5234 від 27.01.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 11408,90 грн.

З довідки Благовіщенського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області (а.с.20) вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2019 року отримав паспорт громадянина України у вигляді ID картки, на підставі його заяви про втрату 05.05.2019 року паспорта зразка 1994 року серії НОМЕР_1 .

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінпром Маркет» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною.

Своєю заявою від 03.09.2021 року Відповідач визнав позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача судового збору, то Відповідач посилається на ч.1 ст.142 ЦПК України, згідно якої - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 454 грн. судового збору, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків - 454 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 02.07.2020 року та копію додатку до договору №1 Акт прийому -передачі виконаних робіт, ( із детальним розрахунком наданих послуг), укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Терновенком Р.М.., а також копію квитанції до прибуткового касового ордера №29 від 01.09.2021 року з яких вбачаєтться, що витрати на правову допомогу склали 9564,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у відзиві було зазначено про не співмірність витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, пов`язаних зі справою, також зазначено, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в інших аналогічних справах.

Суд враховує, що представником ТОВ "Фінпром Маркет" було лише зазначено про неспівмірність витрат на правову допомогу, але належних доказів, які б свідчили про таку неспівмірність суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу.

З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 9564,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 5234, серія НМС 152387, яким звернено стягнення за кредитним договором № 941924 від 05.06.2019 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 11 408,90 грн. заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. та 9564,40 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків, а саме, 454 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією №96 від 05.08.2021 р. через касу ТВБВ №10010/095 філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 30.07.2019 р., ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла,9А ,офіс 204, ;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська,6/5;

ССуддя: Л. Ю. Ясінський