Справа № 646/3489/21
№ провадження 2/646/1722/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2021 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Теслікової І.І
за участю секретаря судового засідання Бєлівцової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі засідань приміщення суду в м.Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі та вони мають спільну дитину- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2019 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що дитина глибоко недоношена їй необхідні- оздоровчі курси масажу, заняття з реабілітологом і обстеження у фахівців різного напрямку та заняття по розвитку дитини та оскільки відповідач не бере участі у вихованні дитини та не сплачує призначені аліменти просить суд стягнути додаткові витрати на утримання дитини.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідач згідно розписки від 26.07.2021 року ознайомлений з матеріалами справи, відзив на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Червонозаводського районного суду від 18.02.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( серії НОМЕР_1 )

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 61331312 станом на квітень 2021 року ОСОБА_2 має заборгованість 4412.09 грн.

Згідно зі статтею 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Відповідно до статей 49, 53 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до частини 1статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження понесених додаткових витрат на дитину позивачем надано наступні докази.

Відповідно до квитанції № 334103 за травень 2021 року ОСОБА_1 сплачено 2000,00 грн. за зайняття по запуску мовлення ОСОБА_3 .

Відповідно до квитанції № 334104 за травень 2021 року ОСОБА_1 сплачено 800,00 грн. за зайняття по розвитку дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.12,82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Витрати за квитанцією № 338553 які сплачені у сумі 3000,00 грн за послуги психолога не є належними доказами, оскільки з вказаної квитанції не зрозуміло ким було сплачено відповідні кошти та з ким саме займався психолог.

Отже згідно вказаних квитанцій підтверджені лише на суму 2800,00 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно строком до 31.12.2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно довідки ОСОБА_3 спостерігається в КНП «ХМД № 24» ХМР з народження та знаходиться на обліку з діагнозом затримка психо-мовного розвитку, рекомендовано- курси загального масажу та заняття з логопедом та психологом.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами- надано медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Враховуючи, що сума у 2000,00 грн. яку просить стягнути позивач не обґрунтована належним чином, не обґрунтована з чого вона складається та не обґрунтовано стягнення саме вказаної суми до 31.12.2021 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Таким чином, частка відповідача у вказаних витратах, ґрунтуючись на принципі рівності участі батьків в утриманні дитини, становить 1400,00 грн. тобто 1/2 їх частину.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє часткове підтвердження, і з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на її користь 1400,00 грн. вказаних додаткових витрат.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на 22,95 % у розмірі 208,39 грн. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави з урахуванням часткового задоволення позову та звільнення позивача від його сплати.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 185 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1400 ( одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

В іншій частині позову-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 208,39 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.І. Теслікова