Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Нестерук А.С.,

розглянувшив порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», про визнання недійсним та розірвання договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувся до суду з позовом Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», про визнання недійсним та розірвання договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 25 червня 2018 року між КК «Центр комунального сервісу» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги від 25 червня 2018 року № 10/18. Однак, як зазначає позивач в своєму позові, даний договір укладався під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах та волевиявлення позивача не відповідало його внутрішній волі у зв`язку з чим просить визнати недійсним договір та розірвати його на підставі ст. 233 ЦК України.

17 серпн 2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснив наступне. Так, 25 червня 2018 року між позивачем та відповідачем було уладено договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги від 25 червня 2018 року № 10/18 на підставі заяви позивача від 02 квітня 2018 року та наданих ним документів. Представник відповідача також зазначив, що позивачем не було надано доказів того, що він немав волевиявлення на укладення договору, та що договір укладався під впливом тяжких обставин. Більше того, як зазначив представник у своєму відзиві, що ОСОБА_1 здійснювалися оплати згідно графіку встановленого договором, а отже вчинялися дії з визнання даного договору.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги фактично підтримали частково, а саме в частині визнання недійсним договору за зобов`язання здійснити перерахунок.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року цивільну справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року визначеного головуючого суддю по справі Яровенко Н.О.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

27 травня 2021 року позивачем подано заяву на виконання ухвали від 14 квітня 2021 року.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року визнано заяву позивача про відвід судді Яровенко Н.О. необґрунтованою. Провадження за позовом ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розірвання договору реструктуризаціїзупинено.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Наталії Олегівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розірвання договору реструктуризації відмовлено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розірвання договору реструктуризації передано для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою.

02 квітня 2018 року позивачем ОСОБА_3 було подано до КК «Центр комунального сервісу» заяву про укладення договору реструктуризації.

25 червня 2018 року між КК «Центр комунального сервісу» та ОСОБА_1 був укладений договір № 10/18 про надання розстрочки по сплаті заборгованості за комунальні послуги за умовами якого боржник визнає свої зобов`язання перед кредитором, що виникли у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті житлово-комунальні послуги, які станом на 01 жовтня 2018 року становлять у розмірі 60649,60 грн.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги укладений 25 червня 2018 № 10/18 , позивач посилався на те, що вказаний договір укладений ним під впливом тяжкої обставини і на не вигідних умовах, а саме сума заборгованості є значно завищеною та з метою недопущення відчуження квартири позивача, останній був змушений укласти такий договір.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 203, 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недодержання виписаних вимог в прямо визначених законом випадках у відповідності до ст. 215 цього Кодексу робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може бути визнаний недійсним на підставі судового рішення.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 6-551цс16.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у позивача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги та в подальшому була реструктуризована.

У судовому засіданні позивач зазначив, що договір про реструктуризацію заборгованості було укладено вимушено, з тією метою, щоб відповідачі не мали змоги відібрати квартиру.

Разом із тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставини позивач не надав.

Більше того, позивач посилається на те, що сума заборгованості за комунальні послуги є значно завищеною та неправомірною, однак доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем також не було надано.

Не надано позивачем і жодного доказу на підтвердження того, що оспорюваний ним договір було укладено на вкрай невигідних умовах. Позовна заява не містить доводів, які би свідчили про невигідність умов укладеного договору, а додані до неї докази ці обставини не підтверджують. Більш того, як встановлено судом та не заперечується сторонами, нарахована умови договору позивачем виконуються належним чином та щомісяця сплачується вказана сума.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не було надано будь-яких доказів щодо вчинення правочину під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимог про визнання недійним договору № 10/18 про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги укладений 25 червня 2018.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 у зв`язку зі зменшенням площі прибудинкової території та площі нежитлових приміщень за утримання яких нараховуються комунальні послуги, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні данної позовної вимоги оскільки є похідною від визнання недійсним договору.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», про визнання недійсним та розірвання договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю його позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва « про визнання недійсним та розірвання договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», 7, адреса місцезнаходження : місто Київ, вулиця Львівська, 57-А;

Третя особа: Комунальне підприємство « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Челябінська, 9-Г.

Суддя Н.О.Яровенко