Справа № 758/5023/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 вересня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Кужелєвій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року до Подільського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 11 квітня 2006 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано у реєстрі № 6-167).

Позивач мотивував свої вимоги тим, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2020 року, що набрало законної сили 20.11.2020 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. Цим рішенням визнано недійсним заповіт від 03 березня 2005 року, складений ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори 03 березня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за №3-396, згідно якого спадкоємцем визначено ОСОБА_2 .

Оскаржуючи заповіт від 03.03.2005 з підстав відсутності волевиявлення ОСОБА_3 (ст.225 ЦК України), позивач стверджує про те, що в силу визнання заповіту від 03.03.2005 недійсним, відновиться дія заповіту від 19.09.2002, складеного на його користь.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ним було складено два заповіти: 19 вересня 2002 року (посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори; зареєстрований в реєстрі за №1-1988) на користь позивача та 03 березня 2005 року (посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори; зареєстрований в реєстрі за №3-396 ) на користь відповідача, який є двоюрідним онуком спадкодавця.

На момент звернення до суду з позовом про визнання недійсним заповіту державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори вже було видано правовстановлюючий документ на майно, що належало спадкодавцеві, а саме - Свідоцтво про право на спадщину від 11 квітня 2006 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано у реєстрі № 6-167) на ім`я відповідача - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 31.05.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26.06.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проте до суду не з`явився та не повідомив про причини відсутності. Відзив на позов не подавався. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити, подав заяву про згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином законодавцем встановлено судовий порядок визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено два заповіти: 19 вересня 2002 року (посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори; зареєстрований в реєстрі за №1-1988) на користь ОСОБА_1 та 03 березня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3-396, згідно якого спадкоємцем визначено ОСОБА_2 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до Третьої Київської нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини. Спадщина складалась із 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори 11.04.2006 року видано Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано у реєстрі № 6-167) на ім`я відповідача - ОСОБА_2 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року, що набрало законної сили 20.11.2020 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. Цим рішенням визнано недійсним заповіт від 03 березня 2005 року, складений ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори 03 березня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за №3-396, згідно якого спадкоємцем визначено ОСОБА_2 .

Відповідна позовна вимога не заявлялась позивачем при зверненні до суду із позовом про визнання недійсним заповіту. Іншим способом усунути порушення спадкових прав позивача неможливо.

Таким чином, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, оскільки заповіт від 03 березня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3-396, згідно якого спадкоємцем визначено ОСОБА_2 , визнано недійсним, то і свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано у реєстрі № 6-167), що видане на його підставі також слід визнати недійсним.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 215, 1301 ЦК України, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 84 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 11 квітня 2006 року, видане Третьою київською державною нотаріальною конторою (зареєстровано у реєстрі № 6-167) на ім`я ОСОБА_2 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 31.05.2021 року, а саме заборону відчужувати 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Рибалка