САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1651/21
Провадження №2-з/726/11/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.10.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А., за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Малькут Олександра Олександровича, про забезпечення позову,-

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Малькут О.О., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що позивачкою ОСОБА_1 подано цивільний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Посилається на те, що земельна ділянка, для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :60:003:0447, є спільним сумісним майном подружжя, однак зареєстрована на відповідача, а тому з метою охорони такого майна від недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити в майбутньому реальне виконання рішення суду, просить з посиланням на відповідні правові норми забезпечити позов, шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку, та заборони її відчуження.

Крім того зазначає, що відповідач уникає спілкування, перешкоджає доступу до майна.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, захистом за яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України забезпечення позову можливе, зокрема, як шляхом накладення арешту на майно так і забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Частиною ст. 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 152 ЦПК України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, оскільки позивачем ОСОБА_1 подано цивільний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (вказаної у заяві земельної ділянки), з урахуванням пункту 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд, за клопотанням позивача, може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), та враховуючи, що зазначеним вище вимогам заява про забезпечення позову відповідає, прихожу до висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Також суд враховує і те, що представником позивача долучено до заяви копії оголошень про продаж земельної ділянки, розміщених на сайті Dom.ria, що в свою чергу підтверджують можливий ризик відчуження земельної ділянки на час розгляду справи судом.

При таких обставинах, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Малькут Олександра Олександровича, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на нерухоме майно, шо належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: земельну ділянку, площею 0,0578, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що розташована за адресю: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :60:003:0447, номер запису про право власності 13814249, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Центру надання адміністративних послуг в м. Чернівцях - для виконання, а учасникам справи - для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя С. А. Асташев