П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України про визнання недійсним наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним наказ Міністерства енергетики України № 26-к/к від 13 травня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити повноваження ОСОБА_1 , генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», та поновити позивача на роботі на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Міністерства енергетики України № 26-к/к від 13 травня 2021 року повноваження ОСОБА_1 припинені шляхом притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення 13 травня 2021 року з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП, а контракт, укладений з позивачем, припинено на підставі підпункту «в» пункту 25 контракту, без вказівки щодо підстав звільнення з посади та вихідної допомоги. Позивача не повідомлено про вчинення ним дисциплінарного проступку, не поінформовано про порушення відносно нього дисциплінарного провадження, не оголошено причин притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, не ознайомлено із матеріалами, якими виявлено факти дисциплінарного проступку, не відібрано письмових пояснень з приводу порушення трудової дисципліни, не ознайомлено із підставами, за якими прийнято рішення про застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення, про застосування дисциплінарного стягнення не повідомлено під розписку. За змістом оскаржуваного наказу підставою звільнення ОСОБА_1 є службова записка директора Департаменту внутрішнього аудиту С. Пержинської від 12 травня 2021 року. Проте, про жодні перевірки Департаментом внутрішнього аудиту Міністерства енергетики України позивачу не відомо, про результати таких перевірок ОСОБА_1 не повідомлялося, питань щодо порушень першочергового порядку оплати праці працівників та допущення заборгованості із заробітної плати з боку відповідача до позивача не порушувалося, письмові пояснення з цього приводу не відбиралися. Відповідачем не досліджувалася та не встановлювалася вина позивача. Припинення контракту на підставі підпункту «в» пункту 25 контракту є незаконним, оскільки цим пунктом контракту передбачено його розірвання у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів та страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо своєчасності виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати. За час перебування позивача на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», зобов`язання підприємства перед бюджетом та пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів та страхових внесків виконувалися у повному обсязі, заробітна плата виплачувалася працівникам своєчасно, а графік погашення заборгованості із заробітної плати на підприємстві не складався.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним наказ Міністра енергетики України № 26-к/к від 13 травня 2021 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Міністерство енергетики України просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що при укладенні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов`язки та відповідальність. Позивача було звільнено в перший робочий день після поновлення працездатності. Донецькою обласною державною адміністрацією, керівником обласної військово-цивільної адміністрації було погоджено звільнення ОСОБА_1 з займаної посади у визначеному законом порядку. Поновлення працівника на роботі можливе лише у разі його незаконного звільнення або переведення. Позивач не зазначив, які саме положення оскаржуваного наказу не відповідають або суперечать законам чи актам вищої юридичної сили. Одноразовим грубим порушенням ОСОБА_1 стало незабезпечення своєчасної виплати заробітної плати, натомість, здійснення перерахунків грошових коштів на користь приватних структур. Представник позивача не спростовує той факт, що доповідна записка директора Департаменту внутрішнього аудиту є фіксацією порушення та недоліків у роботі ОСОБА_1 . Міністерством енергетики України було забезпечено здійснення усіх можливих заходів щодо належного ознайомлення позивача з наказом про його звільнення, а також з наказом «Кадрові питання щодо внесення змін до наказу Міненерго від 13 травня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Колектив ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» наполіг на негайному вирішенні питання щодо призначення нового директора, оскільки підприємство перебуває у режимі страйку до моменту зняття ОСОБА_1 з посади директора державного підприємства. Наказ відповідача не скасований, а, відтак, не тягне за собою підстав для поновлення на роботі ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений про проведення внутрішнього аудиту та не отримував проект аудиторського звіту, що беззаперечно свідчить про протиправність дій відповідача. Відповідачем не доведено вину позивача в незабезпеченні своєчасної виплати заробітної плати. Контракт № 2-в/19 не містить посилання на засоби електронного зв`язку позивача. Більше того, в апеляційній скарзі відповідач наводить адреси електронних скриньок без надання доказів, що вони належать саме тим адресатам, яких зазначає відповідач. Що стосується поштових відправлень, які розміщені на аркуші справи 79, то вони не містять відбитку календарного штемпеля відділення відправлення, що беззаперечно спростовує їх направлення адресатам. Оскаржуваний наказ не відповідає вимогам законодавства та є незаконним.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що Міністерство енергетики України та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів є правонаступниками прав, обов`язків та майна Міністерства енергетики та захисту довкілля у відповідних сферах.

24 червня 2019 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ОСОБА_1 було укладено контракт № 2-в/19.

Контракт від 24 червня 2019 року № 2-в/19 укладено терміном на 3 роки, з 24 червня 2019 року по 23 червня 2022 року включно (а.с.7).

Відповідно до службової записки, складеної 12 травня 2021 № 11.3-ВН/260-21, Міненерго листом від 14 квітня 2021 №26/1.5-14-6093 зобов`язало керівника ДП «ВК «Краснолиманська» вжити дієвих заходів для забезпечення своєчасної виплати заробітної плати та погашення заборгованості з неї працівникам підприємства. При цьому, з 07 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року на підставі повідомлень, за вказівкою генерального директора ОСОБА_1 здійснено перерахування грошових коштів на суму 34 596,8 тис. грн. TOB «Фінуніверсал» - новому кредитору, якому надійшло право грошових вимог за договорами із TOB «Краснолиманське». Відповідно до вимог ст. 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Також не перераховувався єдиний соціальний внесок, чим порушено п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, яким передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Таким чином, генеральний директор ОСОБА_1 у порушення чинного законодавства не забезпечив своєчасну виплату заробітної плати, проте, здійснив перерахування грошових коштів на користь приватної структури (а.с.70).

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 , яку він надав на виконання доручення Міністра енергетики України Г.Галущенка 12 травня 2021 року, перерахування коштів згідно договору комісії було здійснено відповідно до повідомлення, отриманого від контрагента - ТОВ «Краснолиманське» щодо відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ФК «Фінуніверсал» (а.с.69).

Відповідно до наказу Міненерго від 13 травня 2021 року № 26-к/к «Про звільнення ОСОБА_1 » за порушення першочергового порядку оплати праці працівників та допущення заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення 13 травня 2021 року з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», відповідно до пункту 11 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України. Контракт, укладений з ОСОБА_1 від 24 червня 2019 року № 2-в/19, відповідно до вказаного наказу вважається припиненим на підставі підпункту «в» пункту 25 цього контракту. Підставою для видання зазначеного наказу про звільнення вказано службову записку директора Департаменту внутрішнього аудиту Світлани Пержинської від 12 травня 2021 року № 11.3-ВН/260-21 (а.с.17).

Відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 13 травня 2021 року №27-к/к, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю генерального директора Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», ОСОБА_1 з 13 травня 2021 року, в наказі Міністерства енергетики України від 13 травня 2021 року №26-к/к «Про звільнення ОСОБА_1 » слова і цифри «13 травня 2021 року» змінено словами «в перший робочий день після поновлення працездатності» (а.с.68).

Відповідно до листа Донецької обласної державної адміністрації за підписом керівника обласної військово-цивільної адміністрації П. Кириленка від 20 травня 2021 року № 0.1/14-2572/4-21 обладміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація, відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818 Міненерго, погодила звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» згідно з пунктом 1-1 частини першої статті 41 КЗпП України (а.с.35).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про звільнення позивача із займаної посади з підстав, передбачених пунктом 1-1 ч. 1 статті 41 КЗпП, відповідачем надано правову оцінку дисциплінарного проступку без з`ясування усіх обставин його вчинення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений також статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

З матеріалів справи вбачається, що між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ОСОБА_1 було укладено контракт.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» стало невиконання ним пункту 25 контракту. Підставою для видачі наказу стала службова записка директора Департаменту внутрішнього аудиту С. Пержинської від 12 травня 2021 року та пояснення ОСОБА_1 від 12 травня 2021 року.

У службовій записці зазначено, що генеральний директор ОСОБА_1 у порушення чинного законодавства не забезпечив своєчасну виплату заробітної плати, проте, здійснив перерахування грошових коштів на користь приватної структури. За вказівкою ОСОБА_1 здійснено перерахування грошових коштів на суму 34 596,8 тис. грн. TOB «Фінуніверсал» - новому кредитору, якому надійшло право грошових вимог за договорами із TOB «Краснолиманське»

Тобто, позивача звільнено у зв`язку з незабезпеченням своєчасної виплати заробітної плати.

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази як невиплати заробітної плати на підприємстві, так і докази наявності вини ОСОБА_1 в такій не виплаті.

З наявних у матеріалах справи договорів комісії на продаж, договорів надання послуги з факторингу (а.с.48-63) вбачається, що грошові кошти, які були перераховані ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на рахунок ТОВ «ФК «Фінуніверсал», не належали ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», а є коштами, які надійшли до нього згідно укладеного договору комісії.

У пункті 2.1.7 договорів комісії на продаж зазначено, що комісіонер (ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська») за цими договорами бере на себе зобов`язання передати комітентові отримані грошові кошти за договором постачання і третьою особою протягом двох робочих днів з моменту отримання грошових коштів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок комітента.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача не зміг спростувати ту обставину, що кошти у розмірі 34 596,8 тис. грн. належали іншій юридичній особі, а не ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Отже, недоведеним є факт, що позивач мав можливість вчинити дії, направлені на виплату заробітної плати працівникам підприємства, однак, цього всупереч вимогам чинного законодавства не зробив.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності (постанова Верховного Суду від 22 липня 2020 року, справа № 554/9493/17).

Крім того, під час звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» було порушено порядок звільнення.

Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З матеріалів справи вбачається, що перед застосуванням відносно ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення Міністерство енергетики України не зажадало від нього письмових пояснень.

Відповідач вважав, що службова записка директора Департаменту внутрішнього аудиту С. Пержинської від 12 травня 2021 року є належним доказом підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Разом з тим, факти, зазначені у службовій записці, відповідачем не перевірялися та не досліджувалися. Сама службова записка складена 12 травня 2021 року о 19 год. 36 хв., тобто, поза межами робочого часу. Звільнення позивача з посади відбулося 13 травня 2021 року.

Посилаючись у наказі про звільнення ОСОБА_1 на пояснення останнього, відповідач не звернув увагу на те, що вказані пояснення датовані 12 травня 2021 року та в них зазначено, що перерахування коштів згідно договору комісії було здійснено відповідно до повідомлення, отриманого від контрагента - ТОВ «Краснолиманське», щодо наявного відступлення права вимоги за вищевказаним договором на користь ТОВ «ФК «Фінуніверсал».

У вказаних поясненнях відсутнє викладення будь-яких обставин, які б могли свідчити, що воно надано в зв`язку з порушеннями трудової дисципліни, які зазначені в доповідній записці.

Докази того, що ОСОБА_1 надавалася зазначена доповідна записка для ознайомлення та в зв`язку з цим йому пропонувалося надати пояснення матеріали справи не містять.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині законності звільнення позивача з посади та дотримання процедури звільнення є не обґрунтованими та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, Міністерство енергетики України, серед іншого, посилається на те, що наказ відповідача не скасований, а, відтак, не тягне за собою підстав для поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 758/838/17 Верховний Суд зазначив, що: «…апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що непред`явлення позивачкою вимоги про визнання наказу про її звільнення незаконним перешкоджає задоволенню її вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки у статті 235 КЗпП України визначено спосіб захисту працівників, які вважають власні трудові права порушеними, саме шляхом пред`явлення позову про поновлення на роботі. Незаконність звільнення (наказу про звільнення) в даному випадку є підставою, а не предметом позову, та обставиною, яка підлягає встановленню в ході судового розгляду, незалежно від пред`явлення позивачем окремої позовної вимоги».

За таких обставин, у випадку не пред`явлення вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним, про скасування такого наказу, у разі доведення незаконності звільнення працівник підлягає поновленню на роботі.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства енергетики України залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.