Ухвала

01 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 752/8410/19

провадження № 61-13045св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Техмонтажплюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмонтажплюс» - Романенка Олександра Андрійовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2019 року Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмонтажплюс» (далі - ТОВ «Техмонтажплюс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. про визнання правочинів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та витребування майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що Київською місцевою прокуратурою № 9 під час здійснення нагляду за додержанням законності під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 10 жовтня 2018 року № 0011754 встановлено факт бездіяльності Київської міської ради щодо відновлення порушеного права територіальної громади на нежитлове приміщення на АДРЕСА_2 , та невжиття органом місцевого самоврядування заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист державних інтересів.

При проведенні адміністративно-територіальної реформи у 2001 року станом на 01 жовтня 2001 року проведена інвентаризація всього майна, що належало до комунальної власності територіальних громад 14 районів м. Києва. Враховуючи нові межі районів, усе майно 14 районів перерозподілено між новоствореними 10 районами та частина майна віднесена до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Вказаний розподіл затверджено рішенням Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва».

Згідно з переліком об`єктів, наведеним у підпункті 62 пункту 1.16 додатку № 2 вказаного рішення, до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва віднесено нежилий будинок на АДРЕСА_2 .

Рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19 жовтня 2010 року № 41/20 «Про передачу майна» будинок на АДРЕСА_2 , передано на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», про що складено акт прийому-передачі майна від 29 жовтня 2010 року.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29 липня 2011 року № 1339 «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень Київської міської ради (КМДА) від 10 грудня 2010 року № 1112 та від 12 травня 2011 року № 715» будинок на АДРЕСА_2 , площею 219,9 кв. м, закріплено на праві господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18 грудня 2014 року здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежилий будинок літ. «б», загальною площею 219,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року, серія та номер: 1203, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня О. M., зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 05 вересня 2006 року за реєстровим № 1275.

Продавцем за вказаним договором купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року значиться ОСОБА_3 , який у свою чергу набув право власності на спірний нежилий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори 10 серпня 2004 року за реєстровим № 1-1473, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 18 листопада 2004 року у реєстрову книгу № 96 п-2 за реєстровим № 6892-П.

Надалі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. 18 грудня 2014 року зареєстровано право власності на спірний об`єкт за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3346, виданого 18 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 28709564 від 14 березня 2016 року, зареєстровано право власності на спірний об`єкт за ТОВ «Надійна оренда» (назву змінено на ТОВ «Техмонтажплюс») на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 10 березня 2016 року, за яким ОСОБА_2 , як єдиний учасник та директор вказаного товариства, передала в статутний капітал вказане майно.

Будь-яких рішень про відчуження чи припинення права власності територіальної громади м. Києва на вказане майно Київською міською радою не приймалось, нежитлове приміщення на АДРЕСА_2 , на законних підставах не відчужувалось та належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Вважає, що указані угоди та реєстрації є незаконними, нікчемними та порушують права територіальної громади на спірне майно.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ним 28 серпня 2006 року за реєстровим номером № 1203 посвідчувалась довіреність, видана від імені ОСОБА_4 , бланк ВЕА 768529, жодних інших дій під цим реєстровим номером не вчинялось.

Згідно з інформацією КП КМР «Київське міського бюро технічної інвентаризації» від 22 лютого 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , нерухоме майно на праві власності не зареєстровано.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0011754 встановлено, що 18 грудня 2014 року під час реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 використано недійсний з 02 листопада 2013 року паспорт громадянина України, серія НОМЕР_1 .

Згідно з показаннями наданими ОСОБА_1 під час досудового розслідування, останній 10 серпня 2004 року перебував в Шепетівській виправній колонії № 98 до травня 2005 року, з ОСОБА_5 не знайомий, 29 серпня 2006 року у приміщенні нотаріуса ОСОБА_7 не перебував, у жодних нотаріальних діях участь не брав, договір від 29 серпня 2006 року № 1203 не підписував, майно не купував і не продавав, а також повідомив, що не його фото міститься в паспорті на його ім`я, копія якого знаходиться у матеріалах реєстраційної справи, оскільки паспорт ним втрачено.

Відповідно до показань наданих ОСОБА_2 під час досудового розслідування, остання на прохання знайомої прибула 18 грудня 2014 року до нотаріуса та підписала вказаний договір купівлі-продажу, але грошові кошти продавцю не передавала і намірів володіти та користуватися спірним майном не мала. Інформацією про об`єкт угоди не володіла, у тому числі, що воно є комунальним. Крім того, повідомила, що надалі вживала заходи, щоб майно «не числилось по документам» за нею, тому і погодилась на створення фірми ТОВ «Надійна оренда» та підписання акта приймання-передачі нежитлової будівлі. Вказані дії вчинені під впливом третьої особи, у тому числі, і з метою отримання землі під будівлею.

Згідно з інформацією ДФС України та Головного управління ДФС у місті Києві номера фізичної особи-платника податку ОСОБА_6 , вказаного у договорі купівлі-продажу від 10 серпня 2004 року, не існує в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Договір купівлі-продажу від 10 серпня 2004 року не укладався з огляду на відсутність даних про особу ОСОБА_6 у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, не посвідчувався державним нотаріусом та не реєструвався Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна з огляду на наявність інформації із вказаних установ, а тому вказаний договір купівлі-продажу від 10 серпня 2004 року є неіснуючим та нікчемним в силу статті 228 ЦК України. Вказаний договір не породив правових наслідків, оскільки на підставі нього не проводилася державна реєстрація прав.

Договори купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року та від 18 грудня 2014 року, а також правочин оформлений актом приймання-передачі майна від 10 березня 2016 року, укладено всупереч нормативно-правовим актам цивільного законодавства, без волевиявлення власника спірного майна в особі Київської міської ради, що беззаперечно свідчить про порушення прав та інтересів останньої як власника майна. Зазначені правочини укладені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, вони порушують суспільний порядок, оскільки спрямовані на незаконне заволодіння комунальним майном, що відповідно до статті 228 ЦК України свідчить про їх нікчемність, а отже, є підставою для визнання вказаних правочинів недійсними відповідно до статті 215 ЦК України.

Відповідно до листа Департаменту комунальної власності м. Києва від 21 лютого 2019 року, наданої за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 18 лютого 2019 року № 08/3416, інформація про порушення майнових прав територіальної громади м. Києва в частині нерухомого об`єкта не надходила. Таким чином, про вказане порушення Київська міська рада повідомлена листом місцевої прокуратури від 15 лютого 2019 року № 3631-18.

16 травня 2018 року до Київської міської ради надійшло клопотання від ТОВ «Техмонтажплюс» про передачу в оренду на 15 років земельну ділянку, площею 0,2085 га, кадастровий номер: :72:219:0010, для обслуговування та експлуатації адміністративної будівлі на АДРЕСА_2 , у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно.

Про порушення прав територіальної громади міста у зв`язку з вибуттям спірного майна, Київська міська рада могла довідатись лише після розгляду і прийняття рішення щодо даного клопотання від 18 травня 2018 року. Крім того, Київська міська рада не була стороною незаконних угод щодо відчуження спірного майна, а отже, не могла знати про вибуття вказаного нежитлового приміщення із комунальної власності.

Посилаючись на викладене, прокуратура, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати поважними причини пропуску строку позовної давності на звернення до суду із вказаним позовом;визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 1203, виданий 29 серпня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, на підставі якого 18 грудня 2014 року здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежилий будинок загальною площею 219,9 кв. м, на АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , оформлену записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. 18 грудня 2014 року за № 8129308 на нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м на АДРЕСА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 3346, виданий 18 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М., на підставі якого 18 грудня 2014 року здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м, на АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , оформлену записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М., 18 грудня 2014 року за № 8131663 на нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м, на АДРЕСА_2 ; визнати недійсним правочин, оформлений актом приймання-передачі від 10 березня 2016 року, укладений ОСОБА_2 на користь ТОВ «Надійна оренда», відповідно до якого 14 березня 2016 року здійснено реєстрацію права власності ТОВ «Надійна оренда» на нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м на АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Надійна оренда» (нова назва ТОВ «Техномонтажплюс»), оформлену записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. 14 березня 2016 року за № 13667438 на нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м на АДРЕСА_2 ; витребувати від ТОВ «Техномонтажплюс» на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежилий будинок, загальною площею 219,9 кв. м, на АДРЕСА_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021року у складі судді Хоменко В. С., у задоволенні позову Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі Київської міської радивідмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявні у справі докази не свідчать про виникнення у територіальної громади м. Києва права власності на спірний нежилий будинок. Факт переходу у власність територіальної громади міста вказаної будівлі також не доведений. Оскільки ОСОБА_1 оспорюваний договір не підписував, отже, такий договір є неукладеним, тому заявлена вимога не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ЦПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме встановленим обставинам, а не оцінці таких обставин, здійсненій іншим органом. Наданий позивачем висновок від 18 червня 2020 року № 6843/6844/20-32/15492-15494/20-32 до розгляду судом не приймаються, як не поданий у встановлений законом строк. Висновок експерта про «ймовірність» не може бути підставою для висновку, що підпис зроблений не стороною правочину. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові № 760/10691/18.

Під час судового розгляду достеменно не доведено змісту речових прав позивача на спірне майно, обставин послідовного набуття і оформлення такого права; не доведено цивільно-правових підстав набуття як позивачем, на приміщення, яке є предметом спору у цій справі. Також, стороною позивача не доведено обставини утримання спірної будівлі (ким, за чий рахунок); вчинення/невчинення позивачем юридично значимих дій шляхом оформлення за територіальною громадою права власності на спірну будівлю, у тому числі станом на час прийняття оспорюваних правочинів. Позивачем не доведено належними доказами того, що відповідачами порушується його право власності, так само як і підстави виникнення чи наявність у нього такого права власності на це майно. Саме лише посилання на рішення Київської міської ради не підтверджують виникнення і наявності у позивача права власності. Отже, підстави вважати таке нерухоме майно таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, немає.

Оскільки територіальній громаді могло стати відомо про порушення її прав щонайменше з моменту здійснення реєстрації права власності ОСОБА_1 на нежилий будинок на АДРЕСА_2 18 грудня 2014 року, позовна давність за вимогами сплинула до звернення прокурора 22 квітня 2019 року з позовом у цій справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 липня 2021року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нежилий будинок на АДРЕСА_2 , загальною площею 219,9 кв. м, за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , номер запису про право власності: 8129308, дата та час державної реєстрації 18 грудня 2014 року, 11:38:56, відомості внесено до Реєстру: 18 грудня 2014, 12:57:53 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М.; визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого будинку на АДРЕСА_2 , укладений 18 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , серія та номер: 3346, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М.; скасовано державну реєстрацію права власності на нежилий будинок на АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , номер запису про право власності: 8131663, дата та час державної реєстрації 18 грудня 2014 року, 12:51:11, відомості внесено до Реєстру 18 грудня 2014 року, 12:57:53 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М.; скасовано державну реєстрацію права власності на нежилий будинок на АДРЕСА_2 , за ТОВ «Надійна оренда», (нова назва ТОВ «Техномонтажплюс», ), номер запису про право власності: 13667438, дата та час державної реєстрації 10 березня 2016 року, 16:45:49, відомості внесено до Реєстру: 14 березня 2016 року, 10:20:47 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М.; витребувано на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, , місцезнаходження: вул. Хрещатик, 36, м. Київ, від ТОВ «Техномонтажплюс», , місцезнаходження: АДРЕСА_2, нежилий будинок на АДРЕСА_2, загальною площею 219,9 кв. м. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення вимог прокуратури, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про формування комунального майна міста та районів» від 13 січня 1992 року № 26, рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва», рішення Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29 липня 2011 року № 1339 «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень Київської міської ради (КМДА) від 10 грудня 2010 року № 1112 та від 12 травня 2011 року № 715» спірне майно, а саме: будівля на АДРЕСА_2 , площею 219,90 кв. м, віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Київською місцевою прокуратурою № 9 на підтвердження того, що ОСОБА_1 не підписував договір купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року за зареєстрованим № 1203 надано копію висновку експертів Київського НДІСЕ за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 18 червня 2020 року № 6843/6844/20-32/15492-15494/20-32.

Договір купівлі-продажу від 10 серпня 2004 року не укладався з огляду на відсутність даних про особу ОСОБА_6 у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, не посвідчувався державним нотаріусом та не реєструвався Київським міським бюро технічної інвентаризації.Договір купівлі-продажу нежилого будинку від 29 серпня 2006 року не укладався, оскільки у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків дані про особу ОСОБА_6 , який зазначений продавцем за вказаним договором відсутні, ОСОБА_1 вказаний договір не підписував та останній не мав наміру його укладати. Також зазначений договір не посвідчувався приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Договір купівлі-продажу нежилого будинку від 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 не підписував, копія паспорта, що міститься в матеріалах реєстраційної справи містить не його фото, адже паспорт ним втрачено, а при реєстрації 18 грудня 2014 року за ним права власності на спірне нерухоме майно використано недійсний з 02 листопада 2013 паспорт громадянина України, серія НОМЕР_4 .

Оскільки спірний нежилий будинок на АДРЕСА_2 , у передбаченому законодавством порядку із комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради не вибував, рішення уповноваженого органу щодо відчуження вказаного комунального майна не приймалось, право власності територіальної громади на вказане майно не припинялось, а отже, спірне майно вибуло з власності територіальної громади м. Києва поза її волею, а пред`явлення прокурором позову до кінцевого набувача права на нежилий будинок про його витребування на підставі статей 387, 388, 396 ЦК України відповідає вимогам закону.

Про порушення права власності територіальної громади м. Києва на спірне майно органам прокуратури стало відомо під час досудового розслідування № 0011754 від 10 жовтня 2018 року. Зазначала, що тільки отримавши у 2019 році дані, які підтверджують тотожність приміщень та порушення права власності територіальної громади, прокурор міг звернутись з позовом до суду. Про порушення прав територіальної громади міста у зв`язку з вибуттям спірного майна Київська міська рада могла довідатись лише під час розгляду і прийняття рішення за клопотанням ТОВ «Техмонтажплюс» про передачу в оренду на 15 років земельної ділянки, площею 0,2085 га, кадастровий номер: :72:219:0010, для обслуговування та експлуатації адміністративної будівлі на АДРЕСА_2 у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно. Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з цим позовом 22 квітня 2019 року, а тому строк звернення до суду не пропущено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У серпні 2021 року ТОВ «Техмонтажплюс» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Підставами касаційного оскарження вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 328 ЦК України у взаємозв`язку із статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» у контексті спірних правовідносин. Крім того, як на підставу оскарження судових рішень заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначає, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

У вересні Київською міською прокуратурою подано відзив на касаційну скаргу згідно з яким висновок експерта від 09 липня 2021 № СЕ-19/111-20/59544БТ, складений судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію, та який надав обґрунтовані відповіді на поставлені при призначенні технічної експертизи питання, що мають значення для вирішення справи. доводи відповідача про те що відсутність акту приймання-передачі може свідчити про те, що Київська міська рада відмовилася від прийняття спірного майна до комунальної власності, за наявності відповідного рішення ради про від 27 грудня 2001 року № 208/1642, є необґрунтованими.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

08 вересня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмонтажплюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни про визнання правочинів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та витребування майна, за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмонтажплюс» - Романенка Олександра Андрійовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року призначити до судового розгляду на 20 жовтня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков В. В. Яремко