У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 жовтня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позову позивачі просять суд:

- визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_3 , та Приватне акціонерне товариство «Картель» ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

Фраза № 1- «Крім того, у столичному переліку скрутчиків опинилися президент агрохолдингу AGR Group ОСОБА_1 , гендиректор Grainexpo EU ОСОБА_2»;

- зобов`язати ОСОБА_3 , та Приватне акціонерне товариство «Картель» спростувати недостовірну та негативну інформацію, а саме:

Фраза № 1- «Крім того, у столичному переліку скрутчиків опинилися президент агрохолдингу AGR Group ОСОБА_1, гендиректор Grainexpo EU ОСОБА_2»», яка були розповсюджені ІНФОРМАЦІЯ_1- у той же спосіб, в який ними було поширено недостовірну та негативну інформацію, а саме: розмістити інформацію на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» в мережі Інтернет протягом 5 календарних днів, після набрання законної сили рішенням суду по даній справі шляхом розміщення резолютивної частини судового рішення в даній справі із зазначенням, що розповсюджена вищевказана інформація є недостовірною, наклепницькою і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , та Приватне акціонерне товариство «Картель» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 90 800,00 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації;

- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , та Приватне акціонерне товариство «Картель» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 , та Приватне акціонерне товариство «Картель» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Також заслуговує на увагу те, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Пунктом 12 даної постанови визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Згідно п. 14 зазначеної постанови встановлено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 175 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Також в п. 15 вищезазначеної постанови передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Так, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявляючи до відповідача Приватного акціонерного товариства «Картель» вимогу про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, не зазначено, хто є власником веб-сторінки у соціальній мережі Інтернет та як наслідок необґрунтовано позов в частині способу спростування спірної інформації в порядку захисту честі, гідності та ділової репутації у мережі Інтернет, оскільки, розгляд даної справи може вплинути на права та обов`язки власників веб-сайтів, а тому зазначення вказаної юридичної чи фізичної особи, як сторони у справі є необхідним та відповідно належить до обов`язків позивача в обґрунтування поданого позову.

Дані про власників веб-сайтів та доменних імен повинні бути підтверджені інформацією від адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Таким чином, позивачами не визначено власника веб-сайту, на якому розміщувалися інформаційні матеріали про позивача та/або відомостей неможливості отримання даної інформації. Відсутність вказаних відомостей перешкоджає визначенню суб`єктного складу відповідачів у поданій позовній заяві, що в свою чергу унеможливлює визначення спірності цивільних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем.

Підлягає уточненню, друга позовна вимога, щодо зобов`язання ОСОБА_3 , та Приватного акціонерного товариства «Картель» спростувати недостовірну та негативну інформацію, а саме:

Фраза № 1- «Крім того, у столичному переліку скрутчиків опинилися президент агрохолдингу AGR Group ОСОБА_1, гендиректор Grainexpo EU ОСОБА_2»», яка були розповсюджені ІНФОРМАЦІЯ_1- у той же спосіб, в який ними було поширено недостовірну та негативну інформацію, а саме: розмістити інформацію на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» в мережі Інтернет протягом 5 календарних днів, після набрання законної сили рішенням суду по даній справі шляхом розміщення резолютивної частини судового рішення в даній справі із зазначенням, що розповсюджена вищевказана інформація є недостовірною, наклепницькою і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаної позовної вимоги позивачами не уточнено зміст позовної вимоги саме в частині «спростування наклепницької інформації», оскільки з матеріалів справи судом не встановлено, що саме розуміється під: «наклепницькою і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 », оскільки позивачем вказані вимоги не конкретизовано.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн., та ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до п.п. 2, п.1, ч.2, ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову немайнового характеру, до якого належать вимоги про визнання недостовірної інформації та зобов`язання вчинити дії, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що дорівнюється 908,00 грн.).

Відповідно до п.п. 5 п.1 ч.2, ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову про відшкодування моральної шкоди в порядку захисту честі, гідності та ділової репутації фізичної особи становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що дорівнюється 2 270,00 грн.).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 р. № 10, подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Відповідно до п.13 вищезазначеної Постанови якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Отже, позовна вимога про визнання інформації недостовірної та позовна вимога про зобов`язання вчинити дії підлягають самостійній оплаті.

Тим самим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір лише за позовну вимогу про визнання інформації недостовірною в розмірі 908,00 грн.

Між тим, як вбачається з позовної заяви, позивачем у вимозі зобов`язального характеру об`єднано одночасно вимоги одразу до двох відповідачів. Але вимоги в цій частині мають бути оплаченими судовим збором по 908,00 грн. за кожну таку вимогу зобов`язального характеру щодо кожного відповідача, оскільки вимоги про зобов`язання вчинити певну дію не може бути колективними в зв`язку з тим, що судом вирішуються вимоги щодо спосіб їх виконання (у випадку, якщо суд дійде до висновку про задоволення позовних вимог, виконавчий лист видається щодо кожного з відповідачів окремо).

Таким чином ОСОБА_2 необхідно сплати судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а саме: зобов`язання вчинити дії у розмірі 1 816,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1 816,00 грн.

Між тим, як вбачається з позовної заяви, позивачем у вимозі зобов`язального характеру об`єднано одночасно вимоги одразу до двох відповідачів. Але вимоги в цій частині мають бути оплаченими судовим збором по 908,00 грн. за кожну таку вимогу зобов`язального характеру щодо кожного відповідача, оскільки вимоги про зобов`язання вчинити певну дію не може бути колективними в зв`язку з тим, що судом вирішуються вимоги щодо спосіб їх виконання (у випадку, якщо суд дійде до висновку про задоволення позовних вимог, виконавчий лист видається щодо кожного з відповідачів окремо).

Окремо заслуговує на увагу те, що ОСОБА_1 було заявлено позовну вимогу про солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 98 000,00 грн., таким чином підлягає застосуванню положення ст.4 ч.2 п.1 п.п.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову про відшкодування моральної шкоди в порядку захисту честі, гідності та ділової репутації фізичної особи становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що дорівнюється 2 270,00 грн.).

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплати судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а саме: зобов`язання вчинити дії, а також позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, що разом становить 3 178,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог з посиланням на конкретні норми - статті Цивільного кодексу України/ Цивільного процесуального кодексу України; надати докази, що підтверджують позов; обґрунтувати обрання такого способу захисту порушеного права, із посиланням на норму матеріального права, якою передбачено відповідний спосіб захисту права, тобто обґрунтувати, що обраний спосіб не суперечить закону та встановлений законом, а також сплатити судовий збір.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: