Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/166/2021 Справа № 641/6930/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря судового засідання Воробйової А.І.

справа № 641/6930/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) , про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову , в якій остання просить: накласти арешт на кватиру АДРЕСА_3 ,яка належить відповідачу.

В обгрунтування заяви зазначив, що відповідач має велику кількість зобов,язань та невиконаних судових рішень , та вважає, що існує реальна загроза , що у разі ухвалення судом рішення по справі позивача воно може бути не виконано . Саме з метою недопущення ускладнення виконання судового рішення за позовною заявою ОСОБА_1 у майбутньому та спричинення значної шкоди позивачу , представник позивача просить задовольнити заяву про забезпечення позову .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 151 ч.1 п.7 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача , що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної Постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав , свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть заявником при цьому понесені.

Крім того, представник позивача посилається лише на загальні підстави для накладення арешту на майно незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, відчуження квартири , при цьому переконливих доводів щодо причин, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів.

Даних щодо дійсної і реальної загрози відчуження нерухомого майна відповідача та невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять, тому підстав для забезпечення позову немає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача або його представника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити у повному обсязі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя -І. М. Колодяжна