Провадження № 2/234/4221/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Романенко К.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІ 2012» про стягнення грошових коштів , невиплачених при звільнені, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за період затримки розрахунку, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 року до Краматорського міського суду Донецької області в провадження судді Романенко К.С. надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІ 2012» про стягнення грошових коштів , невиплачених при звільнені, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за період затримки розрахунку, моральної шкоди.

Судом встановлено, що надана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Разом з цим, до суду не надано клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, а тому представником позивача порушено вищезазначену вимогу закону.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Разом з тим, грошова компенсація за невикористану відпустку входить до складу фонду оплати праці, а тому при пред`явленні зазначених вимог позивачі звільняються від сплати судового збору.

Середній заробіток за час затримки розрахунку є видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), а тому, не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Представник позивача ОСОБА_2 в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період затримки у розмірі 151952,80 гривень, а тому відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду з відповідною вимогою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1519,53 гривень.

Враховуючи, що сума середнього заробітку за період затримки, що підлягає стягненню, розраховується по день ухвалення судового рішення, то суд враховує положення ч. 4 ст. 134 ЦПК України, відповідно до якого суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Окрім того, представник позивача Біличенко В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 грн, проте відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду з відповідною вимогою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 гривень.

Також розглянувши матеріали позовної заяви з додатками вбачається, що позивачем порушено вимоги п. 5 ст. 95 ЦПК України щодо належного оформлення письмових доказів. Відповідно до положень вищезазначеної статті ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІ 2012» про стягнення грошових коштів , невиплачених при звільнені, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за період затримки розрахунку, моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- надати до суду належним чином оформленні письмові докази із зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналу письмового доказу, підтвердження щодо відповідності копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;

- надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку у сумі 1519,53 гривень за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки, а також 908,00 гривень за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, представнику позивача, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу, предстанику позивача.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко