Справа № 487/7578/20
Провадження № 2/487/984/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.10.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Миколаївський міський центр зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 року Миколаївській міський центр зайнятості звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Ухвалою від 15 січня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

У своєму позові позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 з 10.06.2020 року зареєстрований в Миколаївському міському центрі зайнятості, як безробітний. З 10.06.2020 року йому нараховується допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач перебував у договірних відносинах з ТОВ «Інспекторат Україна», про що відповідач не повідомив позивача, у зв`язку з чим у період з 18.06.2020 по 23.09.2020 незаконно отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 22696 грн. 03 коп.

Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 22696,03 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.06.2020 відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований в Миколаївському міському центрі зайнятості як безробітний та йому з 10.06.2020 року нараховувалася допомога по безробіттю.

Встановлено, що відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі - Порядок № 60/62) було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Державної фіскальної служби України та виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач ОСОБА_2 перебував у договірних відносинах з ТОВ «Інспекторат Україна», що підтверджено копією цивільно-правового договору №НУ/20 від 18.06.2020, який міститься в матеріалах справи.

Отже, відповідач приховав інформацію про те, що під час його перебування на обліку в центрі зайнятості він був зайнятою особою, що спричинило незаконне отримання останнім допомоги по безробіттю з 18.06.2020 по 23.09.2020, на загальну суму 22696 грн. 03 коп.

З метою досудового врегулювання спору 25.09.2020 року на адресу відповідача була направлена претензія з пропозицією повернення отриманих коштів допомоги по безробіттю, проте кошти до Миколаївського міського центру зайнятості поверненні не були.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у раз зайнятості особи.

Аналогічно і нормами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений законом строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Беручи до уваги наведені вище фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що подана Миколаївським міським центром зайнятості позовна заява ґрунтується на вимогах закону, а тому заявлені останнім вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю в сумі 22696,03 грн. підлягають задоволенню.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Миколаївський міський центр зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 22696,03 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Позивач: Миколаївський міський центр зайнятості, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін