Провадження № 22-ц/801/746/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокуСправа № 127/20625/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Рішення ухвалила суддя Борисюк І. Е.

Рішення ухвалено у м. Вінниці

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2019 року,

Встановив:

В липні 2019 року АТ «Юнекс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року, згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних та комісії за обслуговування кредиту 2,99% щомісячно.

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язалась повертати кредит частинами, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту щомісячно шляхом сплати чергових платежів зі строком погашення кредиту не пізніше 09 жовтня 2021 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 16 липня 2019 року склалася заборгованість в сумі 16 692,66 грн., із яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 4692,66 грн. заборгованість за процентами та комісіями, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2019 року в сумі 16 692,66 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , пославшись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову АТ «Юнекс Банк» відмовити та стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що відповідач була позбавлена можливості брати участь у розгляді справи, подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також подати відзив на позовну заяву, оскільки вона не отримала ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні матеріалів позовної заяви, ні судових повісток, а тому суд безпідставно розглянув справу за її відсутності, не маючи доказів належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Також зазначила, що будь-якого договору із АТ «Юнекс Банк» вона не укладала, а тому є неналежним відповідачем у цій справі. 18 серпня 2018 року під час відпочинку у смт Затока Одеської області у неї викрали паспорт, ідентифікаційний код та посвідчення водія, про що нею було повідомлено працівників поліції, однак документи так і не знайшли. 05 серпня 2020 року її представником було подано заяву до поліції про внесення відомостей до ЄДРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки їй стало відомо, що на її ім`я невідомою особою було отримано кредити у різних банках, в тому числі у АТ «Юнекс Банк»; у кримінальному провадженні їй надано процесуальний статус потерпілої.

Позивач АТ «Юнекс Банк» відзиву на апеляційну скаргу не надав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася, заяв чи клопотань не надіслала. Її представник адвокат Красіловський В. О. у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий у розгляді іншої справи в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області, підтверджуючих документів причини неявки не надав.

Представник позивача, отримавши 28 серпня 2021 року судову повістку, у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом не визнаються поважними причини неявки сторін, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 жовтня 2018 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.008.127.1018.ФО_К, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 12 000,00 грн. на споживчі потреби з терміном користування до 09 жовтня 2021 року, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,00% річних та інші платежі в порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором (а. с. 5-9).

09 жовтня 2018 року між сторонами було узгоджено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної стави за кредитним договором № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року Додаток № 1 до кредитного договору (а. с. 10-11).

Кредит в сумі 12 000 грн. відповідачу було видано позивачем 09 жовтня 2018 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 16 липня 2019 року (а. с. 12).

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 16 липня 2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 16 692,66 грн., із яких: 12 000 грн. заборгованість за кредитом; 1104,66 грн. заборгованість зі сплати процентів; 3588 грн. заборгованість зі сплати комісії (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема з того, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року із відповідачем ОСОБА_1 , а також наявність заборгованості відповідача за цим договором в загальній сумі 16 692,66 грн.; а відповідач у встановлені процесуальним законом та судом строки відзиву на позовну заяву та доказів на спростування зазначених у позові обставин не надала.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу на рішення суду, відповідач ОСОБА_1 послалась на те, що вона не укладала будь-якого договору із позивачем АТ «Юнекс Банк» та кредитних коштів не отримувала. 18 серпня 2018 року під час відпочинку у смт Затока Одеської області у неї було викрадено паспорт, ідентифікаційний код та посвідчення водія, про що нею було повідомлено працівників поліції, однак документи так і не знайшли. 05 серпня 2020 року її представником було подано заяву до поліції про внесення відомостей до ЄДРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки їй стало відомо, що на її ім`я невідомою особою було отримано кредити у різних банках, в тому числі у АТ «Юнекс Банк»; у кримінальному провадженні їй надано процесуальний статус потерпілої.

Одночасно із апеляційною скаргою відповідач подала клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яка може спростувати факт підписання нею кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року, що має суттєве значення для вирішення цієї справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Звернувшись до суду із апеляційною скаргою та клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, відповідач зазначила, що спростувати факт підписання нею кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року в суді першої інстанції вона не мала змоги, так як вона була позбавлена можливості брати участь у розгляді справи, подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також подати відзив на позовну заяву, оскільки не отримала ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні матеріалів позовної заяви, ні судових повісток, а тому суд безпідставно розглянув справу за її відсутності, не маючи доказів належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а. с. 31-33).

Проте в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу ОСОБА_1 копії ухвали від 21 серпня 2019 року про відкриття провадження у справі та копій позовної заяви і доданих до неї матеріалів. Рекомендований лист із повідомленням про вручення поштового відправлення № 753, надісланий ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повернувся до суду не врученим із зазначенням відділенням зв`язку причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 37-38).

Водночас згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15 серпня 2019 року № 47907 місце проживання ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 07 червня 2019 року (а. с. 30).

21 серпня 2019 року судом першої інстанції на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано оголошення про перебування в провадженні суду цієї цивільної справи, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У цьому оголошенні відповідачу роз`яснено, зокрема, право протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву (а. с. 35, 36).

01 жовтня 2019 року судом першої інстанції повторно направлено відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами (а. с. 40). Проте рекомендований лист із повідомленням про вручення поштового відправлення № 973, надісланий ОСОБА_1 , повернувся до суду не врученим із зазначенням відділенням зв`язку причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 48-49).

За таких обставин, враховуючи, зокрема те, що надіслані відповідачу судом першої інстанції копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї матеріалів, а також копія оскаржуваного судового рішення не були вручені ОСОБА_1 та повернулись до суду першої інстанції за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 не подала до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та докази на підтвердження заперечень проти позову, апеляційним судом 28 квітня 2021 року за клопотанням відповідача було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу з метою підтвердження чи спростування факту підписання ОСОБА_1 кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року та додатку до нього графіку погашення кредиту.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-21/7153-ПЧ від 11 серпня 2021 року підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року, укладеному між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 (у графі «Позичальник» на першому-п`ятому аркушах договору; у розділі п`ятому «Інші умови» (підпис перед словами «Софіна Анна Олександрівна П.І.Б. Позичальника), у розділі шостому «Реквізити і підписи сторін» (підпис перед словами « ОСОБА_1 ») виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням. Підписи від імені ОСОБА_1 у додатку № 1 до кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року Графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року (у графі «Позичальник» та перед словами « ОСОБА_1 П.І.Б. Позичальника) виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням (а. с. 154-158).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборону, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином, наявність волевиявлення учасника правочину на укладання угоди, саме на зазначених в ній умовах, вільність такого волевиявлення і відповідність його внутрішній волі є необхідною умовою дійсності правочину. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України).

За правилами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на укладення кредитного договору № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року крім пояснень самого відповідача ОСОБА_1 також підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/7153-ПЧ від 11 серпня 2021 року, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року, укладеному між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 , та у додатку № 1 до зазначеного кредитного договору виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням (а. с. 154-158).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зазначено, що якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позову, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 кредитний договір № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року та додаток до нього Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 0.008.127.1018.ФО_К від 09 жовтня 2018 року не підписувала, що підтверджено відповідним висновком експерта, правові підстави для задоволення позову АТ «Юнекс Банк» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за цим кредитним договором відсутні.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України визначено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3).

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи слідує, що у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 понесла судові витрати в загальній сумі 5131,74 грн., із яких: 2881,50 грн. сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду (а. с. 59), 2250,24 грн. оплата за проведення судової почеркознавчої експертизи (а. с. 151), які у зв`язку із задоволенням її апеляційної скарги та відмовою в задоволенні позову АТ «Юнекс Банк» слід стягнути на її користь з позивача.

Відповідно до положень пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Юнекс Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в загальній сумі 5131,74 грн. (п`ять тисяч сто тридцять одна гривня сімдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин