Справа № 522/8313/14-ц
Провадження №6/522/749/21

УХВАЛА

01 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по справі №522/8313/14-ц за позовом управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,-

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по справі №522/8313/14-ц за позовом управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В обґрунтування заяви вказує, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2014 року задоволено позов УПФУ в Приморському районі м.Одеси та суд стягнув з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Приморському районі м.Одеси надмір виплачених сум пенсії в розмірі 2928,00 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі №522/8313/14-ц з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Виконавчий лист по даній справі було направлено а примусове виконання до Приморського ВДВС м.Одеса управління юстиції в Одеській області. Після направлення виконавчого листа до виконавчої служби відбулася реорганізація головних територіальних управління. Юстиції на підставі наказу Міністерства юстиції України №572/5 від 01.03.2016 року.

Оригінал виконавчого документа разом з відповідною постановою державного виконавця до ГУ Фонду не надходили. Управління звернулося до Першого та Другого Приморського ВДВС із листами щодо повернення виконавчого листа, але відповіді не отримано.

Станом на 16.07.2021 року оригінал виконавчого документа разом з постановою державного виконавця не надійшли на адресу управління.

Вказує, що оскільки постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу разом з виконавчим документом до теперішнього часу не надійшли на адресу правонаступника, встановити межі строку пред`явлення виконавчого листа до виконання неможливо, також для повного охоплення заборгованості перед управлінням, необхідно отримати дублікат виконавчого листа.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

На підставі ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2014 року задоволено позов УПФУ в Приморському районі м.Одеси та суд стягнув з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Приморському районі м.Одеси надмір виплачених сум пенсії в розмірі 2928,00 грн.

25 листопада 2011 року для примусового виконання даного рішення суду представнику стягувача УПФУ в Приморському районі м.Одеси суд видав відповідний виконавчий лист.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.97.2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі №522/8313/14-ц з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: м.Одеса, вул. Канатна, 83, р/р НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк», МФО 328845).

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 370 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року, чинній на час виникнення правовідносин) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні надати суду відповідні докази. Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа стягувач може звернутися до суду лише в межах строку пред`явлення його до виконання. У разі пропуску цього строку стягувач одночасно із заявою про видачу дубліката виконавчого листа повинен подати до суду також заяву про поновлення йому пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з обґрунтуванням поважності причин пропуску ним такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року, чинній на час виникнення правовідносин)стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Аналогічні положення щодо поновлення стягувачу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання містяться у ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, та є чинним на момент розгляду судом даної заяви ГУ ПФУ в Одеській області.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, пропущений стягувачем строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом лише з причин, визнаних судом поважними.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення стягувача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення певної процесуальної дії.

Видача дубліката виконавчого листа стягувачу передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається стягувачу на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач зобов`язаний повідомити суду обставини, за яких виданий йому виконавчий лист було втрачено, та надати суду на підтвердження цих обставин відповідні докази.

Виходячи з наведеного, зокрема, ч. 1 ст. 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, пропущений стягувачем строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом лише з причин, визнаних судом поважними, а дублікат виконавчого листа суд може видати лише за умови, що стягувач звернувся до суду із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та у разі доведеності стягувачем втрати оригіналу виконавчого листа.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення стягувачу строку на його пред`явлення, ГУ ПФУ в Одеській області на підтвердження втрати стягувачем оригіналу виконавчого листа у даній справі посилалося на листи, направлені на адреси Першого Приморського ВДВС та Другого Приморського ВДВС від 01.02.2021 року, 12.04.2021 року, а також на ту обставину, що станом на 16.07.2021 року оригінал виконавчого документа разом з постановою державного виконавця не надійшли на адресу управління.

При цьому, будь-яких доказів того, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплачених сум пенсії не перебуває на виконанні в іншому відділі державної виконавчої служби, суду не надано.

Відсутні також і докази того, що ГУ ПФУ в Одеській області чи УПФ України в Приморському районі м.Одеси протягом 2014 - 2021 років вживало заходів для з`ясування питання щодо виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплачених сум пенсії, а також цікавилося ходом виконавчого провадження.

У ч. ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що основними засадами (принципами) судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність у стягувача поважних причин його пропуску. При цьому поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливлювали вчинення своєчасно особою відповідної процесуальної дії в межах встановлених законодавством строків.

Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належних доказів підтвердження втрати стягувачем виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії правонаступником стягувача ГУ ПФУ в Одеській області суду не надано.

Доказів щодо неможливості своєчасного отримання стягувачем інформації про стан виконавчого провадження суду теж не надано. Об`єктивних причин, які б унеможливлювали вчинення стягувачем таких дій, у заяві, що розглядається, не наведено.

Підстав для поновлення ГУ ПФУ України в Одеській області пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у даній цивільній справі суд не вбачає, поважних причини пропуску стягувачем цього строку заявником у заяві не наведено.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ГУ ПФУ України в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення є необґрунтованою та задоволенню вона не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 433, п. п. 9, 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяву заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по справі №522/8313/14-ц за позовом управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: В.В. Кузнецова