Справа № 490/2896/21
н/п 2-о/490/135/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 , складеному та посвідченому державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Завадською Л.М. 20.07.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-1977 громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що 20.07.1988 року заявником було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 . Зміст договору викладено українською мовою, але в п. 7 графи «Підписи» прізвища, імена та по батькові продавця та покупця написано власноруч сторонами договору російською мовою. У п. 1 договору прізвища, імена та по батькові записано українською мовою.

Так, прізвище заявника записано як « ОСОБА_1 ». У паспорті його прізвище значиться як « ОСОБА_1 ». Тобто, його прізвище « ОСОБА_1 » не збігається із його прізвищем записаним у договорі купівлі-продажу, який є правовстановлюючим документом.

На даний час, позивач не може зробити реєстрацію права власності на власний будинок, через невідповідність записаного його прізвища в правовстановлюючому документі (договір купівлі-продажу) та паспорті громадянина України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

19.04.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 20.04.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаною заявою та відкрито провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

30.09.2021 року представниця заінтересованої особи Миколаївської міської ради - О.В. Горобченко надала суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства.

04.10.2021 року заявник надав суду заяву про розгляд справи без його участі вимоги заяви підтримує.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив таке.

Згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого 20.07.1988 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-1977, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купив жилий будинок з прилежачими до нього господарськими та побутовими спорудженнями та будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вищезазначений договір було зареєстровано ММБТІ 12.02.2018 року за №1104.

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що замовником технічної інвентаризації значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 07 лютого 1958 року зазначено, що " ОСОБА_1 " народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.04.2010 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було видано паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії сторінок паспорту заявника вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвища заявника ОСОБА_1 в договорі купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 , від 20.07.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-1977, і така обставина перешкоджає йому в оформленні права власності на придбаний будинок, та іншого порядку та можливості встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 20.07.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-1977, у заявника не має.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості оформлення заявником права власності на власне житло, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Миколаївська міська рада (54001, місто Миколаїв, вулиця Адміральська, 20) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності договору купівлі-продажу жилого будинку з приналежними господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , посвідченого 20.07.1988 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №4-1977, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя О.В. Саламатін