КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/813/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудик О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Ташанської сільської ради - органу опіки та піклування на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року у складі судді Свояка Д.В.,

у справі за позовом виконавчого комітету Ташанської сільської ради - органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року виконавчий комітетТашанської сільської ради - органу опіки та піклування звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідачки за рішенням суду від 22.05.2020 року відібрано дитину без позбавлення батьківських прав та влаштовано в прийомну родину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачці неодноразово роз`яснювалось за яких умов дитина може бути їй повернута, однак остання не вживає жодних заходів для повернення дитини та фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, а тому позивач вважав за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав.

Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року в позові відмовлено.

Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_4 з покладенням на орган опіки та піклування відповідного контролю за поведінкою відповідачки.

В апеляційній скарзі виконавчий комітетТашанської сільської ради - органу опіки та піклування посилається на порушення норм процесуального права, не правильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вказано, що районним судом не взято до уваги докази позивача, які в сукупності свідчать про вину відповідачки у невиконанні батьківських обов`язків, свідому систематичну поведінку до дитини та відсутність у неї жодних перешкод у спілкуванні та вихованні, окрім власної байдужості.

Зазначено, що відповідачкою не надано доказів, що вона здійснює витрати на дитину з метою фізичного та духовного розвитку, лікування, харчування.

Також судом не надано оцінки особі матері, умови її проживання, способу життя та не встановлено чи спроможна вона позитивно впливати на дитину, сприяти її гармонійному, духовному, моральному, соціальному розвитку, становленню як особистості.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача та третіх осіб, які вважали апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8,15).

Встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської обл. від 22.05.2020 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відібрано дитину, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області (а.с.9-11).

Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА Київської області від 10.08.2020 №178, малолітній надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.17).

Згідно з копією розпорядження Бориспільської РДА Київської області від 05.04.2021 №107 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано статус прийомних батьків неповнолітньої ОСОБА_4 (а.с.12-13).

З долученої до справи довідки Малокаратульського старостинського округу Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 17.05.2021 №142 убачається, що відповідач зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 - співмешканець, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20).

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання буд. АДРЕСА_1 , перебуває у занедбаному стані, для проживання дитини умови не створені. Відсутня кімната, ліжко, місце для навчання та зберігання власних речей (а.с. 22).

Згідно з копією листа Виконавчого комітету №4 Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №143 від 17.05.2021 ОСОБА_1 не вжила жодних заходів, які свідчили б про бажання повернути дитину до родини (а.с. 21).

Згідно з довідками КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» від 20.04.2021, ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.23,24)

Не перебуває відповідач на обліку і як безробітна (а.с.6).

Відсутня будь-яка інформація щодо відповідача й у органах поліції, про що свідчить інформація, що міститься у листі ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області №1005 від 14.05.2021 (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Такі висновки районного суду колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні висновків.

Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, відповідач заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо найменшої доньки та указувала на бажання виправитися й забрати дитину у сім'ю.

Про готовність відповідача забрати малолітню з прийомної сім`ї пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є старшою донькою ОСОБА_1 . Свідок указувала, що відповідач безпідставно не сварила малолітню, яка дзвонить матері, сумує за нею.

Допитана у судовому засіданні малолітня дитина - ОСОБА_4 , пояснювала, що нині мешкає у прийомній сім`ї, де склалися добрі відносини, проте хоче спілкуватися з матір`ю.

Батьківські права основані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною та матір`ю конфлікту чи погіршення їхніх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.

Долученому до справи висновку органу опіки та піклування від 07.05.2021 року щодо можливості позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, суд дав належну оцінку, що не суперечить положенням ст.19 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 243/13192/19-ц щодо застосування положень ст. 19, 164 СК України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про недоведеність у справі обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не бажає спілкуватися з дочкою ОСОБА_4 та брати участь у її вихованні.

Отже, при вирішенні справи, районний суд правильно застосували до спірних правовідносин положення ст.ст.164, 166, 171 СК України та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав до позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Окрім цього колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду щодо попередження ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітньої ОСОБА_4 з покладенням на орган опіки та піклування відповідного контролю за поведінкою відповідача.

Встановлено, що рівень спілкування відповідача із донькою не відповідає необхідному обсягу, а доступ до культурних та інших духовних цінностей обмежений, проте згідно матеріалів, ОСОБА_1 намагається змінити свою поведінку щодо малолітньої, в той час як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ташанської сільської ради - органу опіки та піклуваннязалишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: