"04" жовтня 2021 р.
Провадження № 2/642/925/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гомади В.А.,

при секретарі Нікіфорової К.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами, треті особи: Приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Відділ з питань виплати пенсій №20 (Холодногірський район) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревичовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 6146. В обґрунтування зазначила, що 12 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено кредитний договір №17808/0002XSGF на відкриття банківського (карткового) рахунку № НОМЕР_1 у гривні, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту в сумі 10000,00 грн. ( десять тисяч гривень) на 36 місяців ( три роки). 19.07.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревич О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6146, який став підставою для відкриття за постановою приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни ( Одеська область, м. Одеса) 26.07.2019 року виконавчого провадження № 59662385 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами (Відповідач) в сумі боргу 21056,89 грн. (двадцять одна тисяча п`ятдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок) за яким відділ з питань виплати пенсій № 20 (Холодногірський район) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перераховує відповідачу щомісячно 400 грн. з 01.12.2019 року. З вчиненням вищевказаного виконавчого напису позивач категорично не погоджується, вважає його вчиненим з порушенням вимог законодавства, оскільки наявність свого боргу як перед Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» , так і перед товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами заперечує , а також з огляду на наступні обставини..

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року справу було прийнято до провадження та розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, вказавши, що на день подачі клопотання заборгованість позивача за кредитним договором № 17808/0002XSGF від12.11.2012 року складає 18898,08 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень,08 копійок), в якому просить в разі сплати позивачем коштів у розмірі 3400,00 грн. (трьох тисяч чотирьохсот гривень) на розрахункові рахунки ТОВ Фінансова компанія управління активами у строк до 18 год.00хв. 14.12.2020 року, частина заборгованості у розмірі 15498, 08 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім тисяч гривень вісім копійок) буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 17808/0002XSGF від 12.11.2012 року виконавчим написом № 6146 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі.

Позивач на умови, висунуті відповідачем щодо врегулювання спору відповіла відмовою і вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса при наявності умов щодо дії строків виникнення права вимоги, вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, крім того, вказала, що жодних відносин з товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами не мала, коштів їм жодних не винна, жодні спроби позивача зв`язатися з товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами, або приватним виконавцем Шевченко Тетяною Сергіївною, або з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем не мали успіху.

Третя особа приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Золотарьова І.В. - просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та проводити судовий розгляд за відсутності представника третьої сторони головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню у за наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено кредитний договір №17808/0002XSGF на відкриття банківського (карткового) рахунку № НОМЕР_1 у гривні, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту в сумі 10000,00 грн. ( десять тисяч гривень) на 36 місяців ( три роки). 19.07.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревич О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6146, який став підставою для відкриття за постановою приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни ( Одеська область, м. Одеса) 26.07.2019 року виконавчого провадження № 59662385 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами (Відповідач) в сумі боргу 21056,89 грн. (двадцять одна тисяча п`ятдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок) за яким відділ з питань виплати пенсій № 20 (Холодногірський район) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перераховує відповідачу щомісячно 400 грн. з 01.12.2019 року. З вчиненням вищевказаного виконавчого напису позивач категорично не погоджується, вважає його вчиненим з порушенням вимог законодавства, оскільки наявність свого боргу як перед Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» , так і перед товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами заперечує , а також з огляду на наступні обставини..

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка Іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Так, за період дії кредитного договору на адресу позивача відповідачем не надіслано жодного документа, який свідчив би про неналежність виконання з його боку умов кредитного договору (вимога про стягнення заборгованості).

Окрім того, суми до стягнення, зазначені в оскаржуваному виконавчому написі, не відповідають умовам кредитного договору.

Відповідачем не надано до суду належних доказів існування заборгованості позивача, кредитного договору між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» №17808/0002XSGF на відкриття банківського (карткового) рахунку № НОМЕР_1 у гривні, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту в сумі 10000,00 грн. ( десять тисяч гривень) на 36 місяців ( три роки), договору про відступлення вимог з витребування боргу між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами, та супутніх документів.

Все наведене свідчить про те, що вимога відповідача однозначно не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Слід зазначити, що позиція стягувача підтверджена також правовими позиція Верховного Суду України: від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від -5 червня 2017 року в справі №6-887цс17.

Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачам, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

ЦПК визначає підсудність справ про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - за місцем її виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК України. Місце виконання рішення визначено ст. 20 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження».

Суд дає критичну оцінку доводам та діям відповідача, висловленим ним в клопотанні про врегулювання спору за участю судді шляхом сплати позивачем коштів у розмірі 3400,00 грн. (трьох тисяч чотирьохсот гривень) на розрахункові рахунки ТОВ Фінансова компанія управління активами у строк до 18 год.00хв. 14.12.2020 року, та подальшим списанням частини заборгованості у розмірі 15498, 08 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім тисяч гривень вісім копійок) за кредитним договором № 17808/0002XSGF від 12.11.2012 року, оскільки існування такої заборгованості на момент судового розгляду не доведено, вони є голослівними, безпідставними і спростовуються письмовими доказами позивача, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що така позиція та поведінка відповідача суперечить вимогам діючого законодавства України та спрямовані лише на безпідставне стягнення нібито виниклої заборгованості протиправним способом, а виконавчий напис містить в собі такі порушення, які тягнуть за собою визнання таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги позивача, яка міститься в уточненні позовних вимог: Кошти, відраховані з пенсії позивача, мають бути повернені відповідачем позивачу в повному обсязі, суд приходить до висновку про наступне.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правлвої підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням). Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника, Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 203/2612/13-ц.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо коштів, які були відраховані з пенсії позивача задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревичовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 6146.

Керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України « Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 - 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами, треті особи: Приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Відділ з питань виплати пенсій №20 (Холодногірський район) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.07.2019 року зареєстрований в реєстрі за № 6146, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами суми боргу 21056 грн. 89 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами , , місцезнаходження за адресою: 08200, Київська обл. місто Ірпінь, вул. Стельмаха, будинок 9А, офіс 203 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 1261 грн. 20 коп.( одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В.А. Гомада