Провадження №2/523/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря - Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження малолітньої дитини відомостей про батька,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, змінивши під-час розгляду предмет позову, в яких просить: визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 31 липня 2020 року, виключивши з актового запису про його народження запис про батька, вказавши, « ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 », змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по-батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого 2019 року фактично припинені шлюбні відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . Через деякий час після цього, між позивачем та ОСОБА_2 склались близькі відносини, і вони почали проживати разом однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила дитину, якого позивач вважає своїм біологічним сином, однак батьком дитини в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_8, відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, направила до суду заяву, якою не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила здійснити розгляд справи у її відсутність.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив явку свого представника до судового засідання, надав відзив на позовну заяву та пояснення, просив розглянути справу за їхньої відсутності.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено актовий запис №3866 від 31 липня 2020 року. Батьками були записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_8.

Під час народження ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 , про що 25.05.2018 року було складено відповідний актовий запис №1070.

З пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_9 про своє біологічне батьківство по відношенню до ОСОБА_3 , дізнався в січні 2020 року від ОСОБА_2 . До суду позивач звернувся 29.12.2020 року. Відтак, суд вважає, що позивачем не був пропущений строк позовної давності, встановлений ч.2 ст.129 Сімейного кодексу України, по виниклим між сторонами правовідносинам.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до вимог статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до висновку експерта, проведеного КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №23 від 22 квітня 2021 року, на виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 року по цій справі, молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка рідкої крові ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженого громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ймовірністю 99,999999%, тобто батьківство практично доведено.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно зі статтею 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини про батька підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження малолітньої дитини відомостей про батька - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м.Харків, Харківської області, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з актового запису №3866 від 31 липня 2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », вказавши « ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 », змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по-батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 20 вересня 2021 року.

Суддя К.О. Далеко