Єдиний унікальний номер справи 369/8260/14-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 41/14/01-СП від 26.04.2007 року, що складається із тіла кредиту у розмірі 2 210 565,77 грн., та відсотків у розмірі 1 176 746,72 грн., а всього разом 3 387 312,49 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 218 грн з кожного.

У лютому 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у даній справі. В обґрунтування заявник вказував, що 23.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 41/14/01-СП від 26.04.2007 року. Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року заяву про заміну стягувача його правонаступником задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про заміну стягувача його правонаступником.

30.07.2021 року заявник (ТОВ «Вердикт Капітал») направив відзив на апеляційну скаргу, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, а ухвалу суду - законною і обґрунтованою. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана ухвала відповідає наведеним вимогам.

У відповідності до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва, тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження та його заміна новим кредитором за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Даний висновок кореспондується в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2019 року у справі №456/6160/13.

Основними доводами апелянта щодо незаконності оскаржуваного судового рішення є її твердження про незалучення судом першої інстанції до матеріалів справи її письмових заперечень і, відповідно, неврахування їх при вирішенні питання по суті. Зокрема, апелянт вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги факт погашення нею заборгованості за кредитом, пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання а також неналежне оформлення заявником свого звернення до суду.

Дані твердження апелянта не можуть бути прийняті апеляційним судом в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи містяться заперечення та документи, про відсутність яких заявляла апелянт у апеляційній скарзі. Також, колегія суддів встановила наявність у матеріалах справи заперечень ОСОБА_1 , які вона подавала до суду під час розгляду питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, до яких також додавалися документи, про відсутність яких у справі зазначала апелянт. За таких умов доводи апеляційної скарги в цій частині є неналежними.

Не може бути прийнята колегією суддів апеляційного й позиції апелянта про те, що суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну стягувача через сплив строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також у зв`язку з погашенням нею заборгованості за кредитом. По-перше, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у даній справі було поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання а також задоволено заяву про видачу дублікатів виконавчих листів. По-друге, з аналізу положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не залежить від пропуску чи непропускку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, на відміну від вирішенням питання про видачу дубліката виконавчого листа, який може бути виданий лише в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, про що прямо зазначено в ст. 442 ЦПК України. Не досліджує суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження і питання про наявність чи відсутність у боржника заборгованості перед кредитором. Єдиним питанням, що є предметом дослідження в даному випадку, є питання заміни сторони її правонаступником.

Окремо колегія суддів апеляційного суду звертає при вирішенні даної скарги на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, відповідно до яких порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи по суті питання. Апелянт см серед іншого зазначала про ряд процесуальних порушень при вирішенні спірного питання. В той же час жодного порушення, яке вплинуло на суть ухваленого рішення, матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником, відтак підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько