Справа №: 343/657/20
Провадження №: 2/0343/675/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвоката Мельника Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 24.10.2009 року виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, які стягувати до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 24.10.2009 року було зареєстровано шлюб, від якого них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим шлюбні відносини фактично були припинені влітку 2019 року і з того часу вони проживають окремо. Неодноразові намагання вирішити сімейні проблеми результату не принесли, тому було прийнято рішення про розлучення. На даний час вони проживають окремо, неповнолітні діти перебувають на повному її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню синів, добровільно коштів на не надає, хоч є працездатним і, наскільки їй відомо, їздить на роботу в Республіку Польща. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а також вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Представник позивачки згідно довіреності від 19.08.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1224, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявленіпозовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснила, що позивачка з дітьми проживає в Польщі, де фактично створила нову сім`ю та народила дитину, тому збереження шлюбу з відповідачем є неможливим і з останнього слід стягнути аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вказаному в позовній заяві розмірі.

Відповідач відзиву на позов не подавав, в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що на розірвання шлюбу згідний, так як вони з позивачкою вже більше 2 років проживають окремо і зберегти сім`ю не має можливості. При цьому просив стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки за станом свого здоров`я та матеріальним становищем він не зможе сплачувати аліменти в більшому розмірі. Він не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, ні в с.Гошів, де він зареєстрований, ні в с.Ясеновець, де тимчасово проживає, власного житлового будинку не має, хворіє та потребує коштів на лікування.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 даного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 24 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківській області, про що в складено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.10.2009 року (а.с. 33).

Про те, що від цього шлюбу в них народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать їх свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.07.2010 року та серії НОМЕР_3 від 03.04.2012 року, видані виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 20,21).

Як встановлено з пояснень сторін, між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим шлюбні стосунки припинені з літа 2019 року.

Сторони наполягають на розлученні, вказуючи, що вже більше 2 років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто їхні сімейні відносин припинилися, а сім`я фактично розпалася.

За таких обставин суд вважає за необхідне заявлений позов в цій частині задоволити та укладений між ОСОБА_1 й ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання 2 їхніх з відповідачем неповнолітніх дітей, то вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з літа 2019 року сторони проживають окремо. При цьому неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні.

Як зазначає позивачка в заяві, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоч має таку можливість, оскільки, за її інформацією, їздить на заробітки в Республіку Польща.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує те, що останній інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований, однакїздить на заробітки в Республіку Польща, а також враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 2 218,00 грн. і те, що обов"язок по матеріальному забезпеченню неповнолітніх дітей лежить на обох батьках.

Одночасно суд також враховує також те, що відповідач підприємницькою діяльністю не займається, нерухомого майна у власності не має, згідно з висновком Лікарської-консультативної комісії КНП «Центр первинної медичної допомоги» Долинської міської ради Івано-Франківської області №158/17 від 20.08.2021 року (а.с. 69) йому встановлено діагноз: ювенільний ревматоїдний артрит, поліартрит, серонегативний варіант АНТ ІІ повільно-прогресуючий перебіг з ураженням суглобів в. і п. кінцівок ФНС ІІ, перебуває на «Д» обліку та потребує постійного медикаментозного лікування.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітніх дітей.

При цьому суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114, 180-184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24 жовтня 2009 року виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 800,00 грн. (одна тисяча вісімсот гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.04.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень і 80 копійок) відшкодування сплаченого нею судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути з нього в дохід держави 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень та 80 копійок) судового збору за розгляд позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 06.05.2010 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Рожнятівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 17.09.2008 року.

Суддя: