Ухвала

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 641/7612/16-ц

провадження № 61-15529ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерозподіл часток, виділ майна в натурі, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , правонаступниками яких є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про перерозподіл часток, виділ майна в натурі, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, з урахуванням ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено.

Перерозподілено частки у праві спільної часткової власності співвласників у житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 право власності на 71/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 29/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Виділено в натурі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у спільну сумісну власність 71/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку літ. «А-1» приміщення літ. 1-3 площею 9,4 кв. м та літ. 1-4 площею 13,2 кв. м; кухню літ. 1-1 площею 10,4 кв. м та тамбур літ. 1 площею 2,5 кв. м; житловий будинок літ. «Е-1» з приміщеннями коридору літ. 3-1 площею 16,4 кв. м; кухні літ. 3-2 площею 21,2 кв. м; житлових кімнат літ. 3-3 площею 12,5 кв. м та літ. 3-4 площею 19,6 кв. м; підсобних приміщень літ. 3-5 площею 8,5 кв. м та літ. 3-6 площею 5,5 кв. м; надвірні споруди: вбиральню літ. «Г», погріб літ. «Ж», вигрібну яму літ. «О», хвіртку № 4, огорожі № 6, № 9, № 10.

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на вказані житлові кімнати та надвірні споруди.

Припинено право спільної часткової власності на 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Виділено у спільне користування позивачам земельну ділянку площею 598,615 кв. м.

Границя між земельними ділянками співвласників проходить у наступний спосіб: по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а»; від стіни прибудови літ. «а» відрізок довжиною 5,51 м до крапки А, яка знаходиться на відстані 2,00 м від кута житлового будинку літ. «Е-1»; по прямій відрізок довжиною 13,82 м; поворот праворуч відрізок довжиною 38,71 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 10,78 м та 6,72 м.

Границя по варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана червоним кольором у додатку № 2 Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3592/19905/19906, складеного 30 жовтня 2017 року експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 23 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 7 343,62 грн.

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року та додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року змінено.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 17 200 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір по 3 542 грн з кожного.

У вересні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про стягнення з неї та ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 17 200 грн з кожного відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15, постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17, від 18 березня 2020 року у справі № 758/8097/18-ц, від 27 серпня 2020 року у справі № 752/23814/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 910/13804/18 та додатковій постанові Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 914/1888/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Крім того, ОСОБА_1 разом з касаційною скаргою подано до Верховного Суду клопотання про зупинення дії та виконання додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

У клопотанні про зупинення дії та виконання додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року до закінчення касаційного провадження ОСОБА_1 вказує, що стягнення з неї у примусовому порядку грошових коштів у розмірі 17 200 грн у випадку задоволення касаційної скарги, призведе до необхідності повороту виконання рішення суду, що неможливо, оскільки відповідач офіційно не працевлаштована. Зазначає, що зупинення виконання та дії оскаржуваного судового рішення не допустить порушення її прав та прав її неповнолітньої дитини на гідне існування та розвиток.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення дії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання (дії) судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії та виконання додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерозподіл часток, виділ майна в натурі, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року.

Витребувати з Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу № 641/7612/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 29 жовтня 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії та виконання додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк