Справа № 713/1353/21
Провадження №2/713/438/21
РІШЕННЯ

іменем України

04.10.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретаря Матейчук Л.Ю., позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Компанії «Вікнарьов», Філії компанії «Вікнарьов» про визнання договору побутового підряду та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом Компанії «Вікнарьов», Філії компанії «Вікнарьов» про визнання договору побутового підряду та відшкодування шкоди.

В позові вказував, є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований та постійно проживає.

Житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :01:004:0657, яка належить йому на праві приватної власності.

Зазначав, що вступив у цивільно-правові відносини із компанією «Вікнарьов» («Viknaroff») щодо встановлення вікон для житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Так, представником філії цієї фірми, яка знаходиться за адресою вул. Центральна, 36а, смт. Берегомет , відбулося встановлення вікон за вище вказаною адресою, однак документи про їх встановлення і сертифікат якості виробу на його вимогу, не були надані.

Внаслідок неякісного встановлення і незадовільної якості дані вікна протікають в дощову погоду та пітніють при підвищеній вологості. Також ці вікна мають неявні дефекти і не відповідають заявленим споживачу властивостям.

З огляду на це, було вирішено провести експертизу. Остання довела, що об`єкти дослідження не є продукцією фірми " Вікнарьов ". Також відсутнє будь-яке маркування. Дослідження довело, що металопластикові вікна мають механічні пошкодження у вигляді отворів, які порушують герметичність вакуумних камер та призводять до технологічної непридатності для використання за призначенням. Каркаси деформовані з порушеннями діагональних розмірів. Ущільнювачі склопакетів із гуми низької якості, встановлено неякісно із вигинами. Ущільнювачі столкових рам браковані та містять щілини на стиках. Гума жорстка та не прилягає до прорізу каркасу при закриванні. Запірна арматура низької якості і встановлена з порушенням нормативів. Самі ж вікна встановлені з порушенням технології та правил монтажу вікон і дверей у дерев`яному будинку. Таким чином, висновок експерта був однозначним та зрозумілим. Металопластикові вікна невідомого походження встановлені з порушенням технології та не відповідають таким вимогам:

ДСТУ Б В. 2.6-17, ДСТУ БВ.2.6-18, ДСТУ Б В.2.6-9. Іншими словами, такі вікна характеризуються як непридатні до використання.

Так як відступи у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, тому вимагає розірвання договору між компанією "Вікнарьов" та ОСОБА_1 та відшкодування збитків.

Просить визнати факт існування договору побутового підряду між ОСОБА_1 та компанією "Вікнарьов." Зобов`язати відповідача відшкодувати завдані збитки у розмірі 33 5000 гри. 00 коп. на користь ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача відшкодувати завдані моральні збитки у розмірі 25 000 гри. 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідача витрати для проведення експертизи металопластикових вікон. Стягнути з відповідача, компанії "Вікнарьов" витрати пов`язані із судовим розглядом справи на користь позивача, ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Торговий дім «Вікнарьов» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві вказують, що не є належним відповідачем, оскільки товариство з позивачем не укладали жодних договорів. ТОВ «Торговий дім «Вікнарьов» не має у своїй структурі філій чи будь, яких виробничих підрозділів та не являється виробником металопластикових конструкцій (вікон чи дверей).

ОСОБА_4 в адресованому суду клопотанні вказує, що будь яких угод між позивачем та ним не укладалося. Він ніколи не був філією компанії «Вікнарьов» . Договір, який був надісланий поштовим відправленням на його адресу укладений не з позивачем , а з іншою особою. Тому не зрозуміло з яких підстав ОСОБА_1 звернувся до нього з позовом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , надала наступні покази, що саме вона укладала договір на встановлення вікон для житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 та здійснювала оплату.

Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16437668 від 27.10.2007 року.

Позивач вказує, що уклав договір підряду із компанією «Вікнарьов» («Viknaroff») щодо встановлення вікон для житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

У висновку експерта оцінювача №74-t-08-20 від 28 серпня 2020 року , вказано, що Відповідно до ГОСТ 18321 п. 12.2 Кожна партія виробів повинна мати документ про якість (паспорт), який складається підприємством-виробником і повинен містити: найменування підприємства-виробника, його місцезнаходження;

найменування та умовну познаку виробів; номер партії; дату виготовлення;

кількість виробів у штуках; специфікацію приладів і комплектуючих; дані випробувань.

Об`єкти дослідження, невідомого походження, не мають супровідних документів, встановлені з порушенням технології, не мають заводських наліпок з маркуванням, виконані з бракованих комплектуючих, мають механічні пошкодження у вигляді отворів і інші, які порушують герметичність вакуумних камер та призводять до технологічної непридатності до використання за призначенням і не відповідають вимогам:

ДСТУ Б В.2.6-17. Опір теплопередачі виробів (5.2.23), ДСТУ Б В.2.6-18. Опір повітропроникності виробів (5.2.24), ДСТУ Б В.2.6-19, ДСТУ Б В.2.6-85 та ДСТУ Б В.2.6-86, ДСТУ Б В.2.6-15:20115 «БЛОКИ ВІКОННІ ТА ДВЕРНІ ПОЛІВІНІЛХЛОРИДИ!. Загальні технічні умови» та ««Житлові будинки. ПРАВИЛА ВИЗНАЧЕННЯ ФІЗИЧНОГО ЗНОСУ ЖИТЛОВИХ БУДИНКІВ СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234. 0015 :2009».Випробування на звукоізоляцію виробів (5.2.25)

Отже, у будинку АДРЕСА_1 доставлено вікна в кількості 9 штук без маркування та можливості ідентифікації, установлені з порушенням технології та правил монтажу вікон і дверей в дерев`яному будинку і за технічними станом, відповідно до вищезазначених правил, характеризуються як непридатні до використання.

Однак в матеріалах справи позивачем надано договір який укладений з ОСОБА_6 без прізвища імені по батькові та ОСОБА_5 на виготовлення віконних металопластикових конструкцій в кількості 9,00 штук. Даний договір не підписаний замовником.

Також в матеріалах справи є акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.07.2020 року в якому вказано, що («Viknaroff») З однієї сторони та ОСОБА_7 смт.Берегомет з іншої сторони склали акт приймання передачі виконаних робіт в якому вказано, що приїхали до кінцевого клієнта ,який вимагає документи , гарантію чек передоплату та не допускає до роботи. Однак в даному акті жодного посилання на прізвище позивача та розташування житлового будинку в якому необхідно встановити вікна.

Крім того в своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що жодного договору з позивачем не укладав та не є філією компанії «Вікнарьов».

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 підтверджує що саме вона укладала договір та здійснювала оплату на виготовлення віконних металопластикових конструкцій.

У відповідності до вимог ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Отже, як випливає зі змісту вказаної норми закону, підрядником за договором побутового підряду можуть бути лише юридичні і фізичні особи, що мають статус суб`єктів підприємницької діяльності та зареєстровані згідно з законодавством.

Стаття 866 ЦК України визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У п.п.3 ст.1 Закону зазначено, що виконавець за договорам - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач жодного договору підряду не укладав, замовляла послуги на виготовлення та встановлення металопластикових вікон ОСОБА_5 . Однак позивачем на надано жодних доказів , що ОСОБА_5 перебуває з ним у шлюбі . Та замовлення на виготовлення і монтування металопластикових вікон передбачалося у житловий будинок , який перебуває у їх спільній сумісній власності .

Крім того відповідачі вказують, що з позивачем жодних договорів не укладали. А позивач жодним доказом не спростував дане твердження.

Тому, зважаючи, що позивачем не доведено та судом не встановлено факту укладення між сторонами договору підряду відсутні підстави , стягнення збитків за таким договором та відшкодування моральної шкоди у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року, справа № 761/26293/16-ц відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦПК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання його права у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди належить відмовити.

Інші письмові докази, надані позивачем, не спростовують висновків суду, у зв`язку з чим, суд не наводить їх в рішенні.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог позивача належить відмовити у повному обсязі.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст.ст. 12,13,77,81,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Компанії «Вікнарьов», Філії компанії «Вікнарьов» про визнання договору побутового підряду та відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКП НОМЕР_1 ) житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі : Компанії «Вікнарьов», адреса 46400 м.Тернопіль вул.Поліська,13.

Філії компанії «Вікнарьов» адреса смт. Берегомет вул.Центральна,36 - а

Суддя Антоніна КИРИЛЯК