Справа № 279/4201/21
Провадження № 2/279/1650/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/4201/21 за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба (по лінії батька) ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної частки (паю) по реформованому КСП ім.Чкалова Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Після смерті ОСОБА_2 спадщину він фактично прийняв.
Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (сертифікат на право на земльну частку (пай) на ім"я ОСОБА_2 не видавався).
Просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім"я ОСОБА_2 , належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати ним право власності на спадкове майно у виді земельної частки (паю) по реформованому КСП ім. Чкалова Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області.
Позивач в позовній заяві просив справу розглянути в його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити
Відповідач просив справу розглянути в відсутність його представника, проти задоволення позову не заперечує, подавши письмову заяву.
За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін.
Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача (по лінії батька), ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом.
Відділом у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надано інформацію, відповідно до якої згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім Чкалова Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списки громадян КСП ім.Чкалова, які мають право на земельну частку (пай) включено ОСОБА_2 , але сертифікат не видавався.
Листом Коростенської районної державної нотаріальної контори від 29.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) КСП ім Чкалова Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право спадкодавця.
Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом положень ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина трея статті 46 цього кодексу).
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.
За вимогами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, приватизацію якої не встиг провести спадкодавець.
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті баби, то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_2 , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.
Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Крім того, оскільки спадкодавцем не було отримано правовстановлюючого документу на право власнсоті на земельну частку (пай), а відтак встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу неможливо.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265, 319 ЦПК України, ст.1218 ЦК України, ст.125 ЗК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .
Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Ушомирська сільська рада Коростенського району, Житомирської області, місце знаходження: 11571, с.Ушомир, вул.Березюка,15, Коростенський р-н, Житомирська обл., .

Суддя Недашківська Л.А.
копія згідно з оригіналом