КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/10630/21

04 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Белоконної І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське Пароплавство», третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

14 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське Пароплавство», третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати.

Просив суд зобов`язати ПАТ «Українське Дунайське Пароплавство» видати йому оригінал трудової книжки та внести запис до трудової книжки про те, що його звільнено з роботи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу закону про працю України, зазначивши датою його звільнення - фактичний день видачі йому трудової книжки. Стягнути з відповідача на його користь суму вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку в сумі 240 000,00 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 130 232,56 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське Пароплавство», третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати разом з додатками надіслано за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції була постановлена судом при неповному з`ясуванні дійсних обставин справи.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ним, як позивачем у справі, до позовної заяви не надано доказів його зареєстрованого місця проживання ( перебування) у Оболонському районні м. Києва, оскільки до позовної заяви ним було надано договір оренди від 07 листопада 2016 року, в якому зазначено його фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , де він проживає з дружиною та дітьми.

Звертає увагу, що оскільки предметом розгляду його позовної заяви є трудові правовідносини, то він подав позовну заяву за спеціальними правилами альтернативної підсудності, тобто, за місцем проживання позивача.

Зазначає, що такий вибір був викликаний тим, що більшість часу він проживає в місті Києві і це надасть йому можливість ефективно захищати свої порушені права.

У відповідності до вимог ст.ст. 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське Пароплавство», третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати, ОСОБА_1 посилався на те, що вказаний спір підсудний Оболонському районному суду м.Києва відповідно до вимог ч.1 ст. 110 ЦПК України, так як позови, що виникають із трудових правовідносин можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Таким місцем його проживання є орендована квартира АДРЕСА_1 .

Передаючи справу на розгляд до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, суд першої інстанції посилався на те, що матеріали, що додані до позову, не містять доказів того, що місце проживання позивача зареєстроване в Оболонському районі м. Києва та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача ПрАТ «Українське Дунайське Пароплавство» - Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, а тому вказана справа підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Колегія суддів погоджується зтаким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцем знаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Головна відмінність місця проживання від місця перебування в тому, що перше відповідає житловому об`єкту, в якому людина проживає постійно, друге - відображає факт тимчасового проживання громадянина в житловому приміщенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки матеріали справи не містять доказів того, що місце проживання позивача зареєстроване в Оболонському районі м. Києва, то справа підлягає розгляду в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області - за правилами ч.2 ст. 27 ЦПК України - за місцем знаходження відповідача Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське Пароплавство» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ним до позовної заяви було надано докази на підтвердження його проживання в Оболонському районні м. Києва, а саме- договір оренди квартири АДРЕСА_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний договір оренди житлового приміщення від 07 листопада 2016 року було укладено між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендатор). Позивач не є стороною вказаного договору, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 є його дружиною до позовної заяви також не надано. Окрім того, позивачем не надано доказів того, що його зареєстрованим місцем проживання є вказана орендована квартира, відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про направлення справи за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: