Справа №484/1733/21
Провадження № 22-ц/812/1835/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

акціонерного товариства «Універсал Банк»

на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Медведєвою Н.А., повний текст складено 12 липня 2021 року, у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що у жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», запустив новий проект monobank, в рамках якого відкривають поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

У даному випадку банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13 жовтня 2018 року.

Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Таким чином, 13 жовтня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Позивач свої зобов`язання за договором виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Станом на 30 грудня 2019 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення підпункту 5.16 пункту 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

Банк 30 грудня 2019 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до пунктів 5.18, 5.19, кредит 27 квітня 2020 року став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка утворилась станом на 22 грудня 2020 року, становить 33163,11 грн, яка складається з: 27893 грн. 03 коп.- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 5270 грн.08 коп. - заборгованості за пенею та комісією.

Посилаючись на викладене та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість, а також судові витрати.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 13 жовтня 2018 року станом на 22 грудня 2020 року: заборгованості за тілом кредиту в сумі 25380 грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1737 грн. 30 коп., всього 27118 грн 08 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення тіла кредиту в іншій частині, пені та комісії відмовлено.

Відмову у задоволені вимог щодо стягнення пені та комісії, суд першої інстанції мотивовано тим, що у анкеті-заяві позичальника відсутні умови договору щодо процентів за користування кредитом та встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання у виді грошової суми та їх визначеного розміру, а також умови нарахування та сплати комісії.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню та комісію.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення з відповідача вказаних пені та комісії, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, а також порядок нарахування та розмір процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, які є додатком 8 до вказаних Умов, зазначаючи, що вони підписані відповідачем за допомогою електронного підпису.

В той же час, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) підписані відповідачем електронним цифровим підписом. Також, позивачем не надано доказів того, що відповідач у мобільному додатку отримав примірники зазначених документів, як то зазначено у позовній заяві, або іншим способом отримав та ознайомився із цими документами.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Зважаючи на викладене суд вважав, що Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, які є додатком 8 до вказаних Умов не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, та відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому виді розмір та умови нарахування процентів за користування кредитом, відповідальність у виді пені та комісії, а тому задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача розміру пені та комісії відмовив.

Стягуючи частково заборгованість з відповідача за тілом кредиту суд вказував, що згідно виписки про рух коштів по картці відповідача, його заборгованість за тілом кредиту складає 27893 грн.03 коп., однак 01 вересня, 01 жовтня , 01 листопада та 01 грудня 2019 року з рахунку банком були списані відсотки за серпень, вересень, жовтень та листопад відповідно, на загальну суму у 2512 грн.25 коп., отже сума кредиту банком була збільшена штучно на вказану суму.

Враховуючи викладене, суд вважав за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту задовольнити часткового на суму 25380 грн.78 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» вказували на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Так, зокрема вказували, що між сторонами було погоджено у визначеній законом формі істотні умови договору в частині процентної ставки, пені та комісії, адже боржник підписуючи додану до позову Анкету-заяву до договору надання банківських послуг розумів, погодився й був ознайомлений з Умовами та Тарифами (зокрема з пунктом 8.1. Тарифів, котрий містить умови про процентну ставку, пеню, комісію).

Під час реєстрації після введення номера телефону відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити» і визначено, що натискаючи «продовжити», ви погоджуєтесь з умовами та тарифами.

Отже це свідчить про те, що Умови були погоджені і відповідач був ознайомлений з ними ще до активації картки у мобільному додатку і якщо відповідачу не підходили Умови він би не отримував картку.

Підписуючи Анкету-заяву боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту «Картка monobank», адже підписав Анкету-заяву у якій записані положення про ознайомлення останнього з вищевказаними документами.

Згідно з пунктом 2 Анкети-заяви боржник погодився, що Анкета -заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Боржник своїм підписом на Анкеті-заяві підтвердив укладення договору та зобов`язався його виконувати.

Тобто з вищевказаного пункту Анкети-заяви вбачається, що договір про надання банківських послуг складається не лише з Анкети заяви, а також з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 3 Анкети - заяви підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення.

Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 754/17518/15-ц, провадження, № 61-17132св18, у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17.

Таким чином, невиконання Боржником умов договору, на які він погодився та ознайомився в Анкеті-заяві (стосовно того, що договір про надання банківських послуг складається не лише з Анкети-заяви, а також з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту) та непогашення у повному обсязі заборгованості перед Банком матиме наслідком порушення фундаментального положення Цивільного права України про обов`язковість договору.

Укладення між Банком та боржником договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису Боржника на паперовому екземплярі Умов, обслуговування рахунків фізичної особи в AT "Універсал Банк", Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит.

Боржник висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку "monobank" шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису.

Проект "monobank" - це банк у смартфоні. Цим і відрізняється Банк від інших класичних банків України. Висновки Великої Палати Верховного Суду, які цитовані у рішенні стосуються класичних банків. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Через це Банк використовує саме електронні договори.

Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості, адже зазначена наступна інформація: кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками, пенею та комісією - відсотки нараховуються на максимальну суму заборгованості кожного дня. Розрахунок заборгованості відбувається в залежності від кількості днів прострочення.

Правом на подачу відзиву відповідач не скористався

Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі:

у паперовому вигляді;

у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг";

шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення пені та комісії, суд першої інстанції зазначав, що Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, які є додатком 8 до вказаних Умов не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, та тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому виді розмір та умови нарахування процентів за користування кредитом, відповідальність у виді пені та комісії, тобто позивачем не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) підписані відповідачем електронним цифровим підписом і він у мобільному додатку отримав примірники зазначених документів, як то зазначено у позовній заяві, або іншим способом отримав та ознайомився із цими документами.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначив проте , що згідно виписки про рух коштів по картці відповідача, його заборгованість за тілом кредиту складає 27893 грн.03 коп., однак 01 вересня, 01 жовтня , 01 листопада та 01 грудня 2019 року з рахунку банком були списані відсотки за серпень, вересень, жовтень та листопад відповідно, на загальну суму у 2512 грн.25 коп., отже сума кредиту банком була збільшена штучно на вказану суму.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 13 жовтня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з таким договором, який було надано йому для ознайомлення.

У пункту 6 Анкети-заяви зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом «Clyuch»:

НОМЕР_4, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором.

Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису».

До позовної заяви також долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління Банку № 33 від 27 вересня 2017 року, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг.

Згідно довідки Банку про наявність рахунку від 07 липня 2021 року, ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , тип рахунку - Чорна карта, який станом на вказану дату є активним.

Відповідно до довідки Банку відповідачу було видано дебетову картку № НОМЕР_5. Цього ж дня вказана сума позики була перерахована відповідачу на його платіжну картку НОМЕР_6, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Із наданої позивачем виписки з особового рахунку за період з 14 жовтня 2018 року по 01 березня 2020 року встановлено, що кредитний ліміт станом на 08 липня 2020 року складає 5000 грн.

Отже у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Крім того з наданого Банком пуш-повідомлення з мобільного додатку щодо етапів входу в додаток вбачається хронологія дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі та доводить, що без погодження з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти у додаток «Моnobank» неможливо. Водночас користування карткою без входу в додаток не можливо.

Наведене свідчить про належне укладення 13 жовтня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Більш того, підписавши електронним підписом Додаток (тарифи), яким визначені всі умови кредитування включаючи розмір відсотків, штрафів та пені у разі порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1 погодився з ними.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

За змістом статті 1056-1ЦКУкраїни, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, надавши відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість. Оскільки на рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшувалася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Відповідно до узгоджених сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи - базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) нараховується у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі. Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,4% у місяць (76,8% річних) застосовується тоді, коли боржник не сплачує щомісячні платежі, а має вже прострочену заборгованість, що має місце у цій справі.

Відповідно до пункту 8.2. вищевказаних Умов за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 121 (211) дня (до повного погашення) нараховується пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. За зняття власних коштів за карткою «Monobank» у банкоматах і пунктах видачі готівки банків України нараховується комісія - 0,50%; за зняття власних коштів за карткою «Monobank» у банкоматах і пунктах видачі готівки закордонних банків - 2 %; за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції з guasi-валютою за карткою «Monobank» - 4 % від суми зняття.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, згідно ст. 526, 1054 ЦК України з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 13 жовтня 2018 року на загальну суму 33163 грн.11 коп,. з яких: 27893 грн 03 коп. заборгованість за тілом кредиту; 5270 грн.08 коп. -пеня (а.с. 7). Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, Тарифам та Умовам, що підписані відповідачем, а також сумам, отриманим відповідачем та відображеним в виписці про рух коштів по рахунку

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про часткове задоволення позову, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані сторонами докази, надав неправильну правову оцінку доводам позивача, застосував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, то ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

До апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» долучено деталізовану виписку по картковому рахунку та роздруківку з мобільного додатку без клопотання про їх долучення.

Колегія суддів не знаходить підстав для прийняття і дослідження наданих позивачем доказів на стадії апеляційного провадження, оскільки такі наявні в матеріалах справи.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати з судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивач згідно з платіжним дорученням сплатив судовий збір у розмірі 2270 грн, а за подачу апеляційної скарги 3405 грн. Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 5675грн.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 жовтня 2018 року, яка складається: 27893 грн. 03 коп. - заборгованості за кредитом; 5270 грн. 08 коп.- пені та комісії, всього 33163 (тридцять три тисячі сто шістдесят три) грн. 11 коп. та 5675 (п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року.