Провадження № 2/325/280/2021
Справа № 325/876/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,

розглянувши в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на спадкування майна спадкодавця,

в с т а н о в и в:

27 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 , понад п`ять років однією сім`єю, в період з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачем, яка є спадкоємцем четвертої черги за законом, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 147486, який виданий на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 13.12.2006 року № 880 та зареєстрований в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43; визнати за позивачем, яка є спадкоємцем четвертої черги за законом, в порядку спадкування за законом, право постійного користування на земельну ділянку площею 0,59 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 0000033, який виданий на підставі рішення Степанівської Першої сільської ради від 17.04.1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 275 від 23.10.1998 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . По сусідству з позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкала ОСОБА_2 , яка у своєму похилому віці була одинока, не мала родичів та близьких людей, які б могли надати їй підтримку, допомогу та турботу у її поважному віці. За усним погодженням з ОСОБА_3 , позивач взяла на себе зобов`язання щодо догляду та утриманню старенької сусідки ОСОБА_2 . Протягом тривалого часу позивач доглядала за сусідкою, допомагала їй вести побут, утримувати у належному стані будинок та прибудинкову територію, турбувалась та підтримувала її. З кожним роком взаємовідносини між позивачем та її сусідкою ставала як у справжній родині, ОСОБА_2 ставилася до позивача, як до рідної доньки, а позивач в свою чергу, піклувалась та забезпечувала турботою та доглядом ОСОБА_2 . У 2005 році ОСОБА_1 запропонувала сусідці переїхати мешкати до позивача. Таким чином, з 2005 року ОСОБА_2 по день її смерті постійно проживала з позивачем в її родині. В період спільного проживання позивач забезпечувала належні умови проживання доглядала, турбувалась та утримувала ОСОБА_2 , що можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, факт спільного проживання підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської сільської ради № 241 від 13.07.2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 99 років ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 від 15.10.2013 року. Організацію та організацію поховання в повному обсязі здійснювала позивач. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 147486, виданого на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 13.12.2006 року № 880 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43; земельну ділянку площею 0,59 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 0000033, виданого на підставі рішення Степанівської Першої сільської ради від 17.04.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 275 від 23.10.1998 року. За життя спадкодавець ОСОБА_2 не залишила заповіту. Спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом, як на день смерті ОСОБА_2 та і на поточну дату відсутні, тому позивач вважає, що має законне право на спадкування у четверту чергу, оскільки відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання позивача однією сім`єю померлою ОСОБА_2 необхідно для визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 05.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 31.08.2021 року; зобов`язано Приазовську районну державну нотаріальну контору Запорізької області надати суду відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, у випадку її наявності.

30.08.2021 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшла інформація, що в Приазовській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 66195047 від 30.08.2021 року.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року підготовче засідання у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду на 28.09.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, 28.09.2021 року надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач Олександрівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання уповноваженого представника не направила. 10.08.2021 року сільський голова Попова Н.І. надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради, рішення ухвалити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як роз`яснено в пунктах 2, 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права і обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені статтею 1219 ЦК України.

На підставі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 179/1043/16-ц зроблено такий висновок: «перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець» (пункт 61 постанови).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області померла ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на наступні земельні ділянки: земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 147486, виданого виданий на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 13.12.2006 року № 880 та зареєстрований в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43; земельну ділянку площею 0,59 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 0000033, який виданий на підставі рішення Степанівської Першої сільської ради від 17.04.1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 275 від 23.10.1998 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 не залишила заповіту.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Степанівка Перша Приазовського району Запорізької області. Місце її проживання з 19.10.1982 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 10.05.2000 року Приазовським РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Приазовської районної державної адміністрації № 1264 від 17.11.2020 року, ОСОБА_1 дійсно отримувала компенсаційну виплату особі, яка здійснювала догляд за особою, яка досягла 80 років з 18.03.2010 року по 17.03.2011 року; з 13.04.2011 року по 11.04.2012 року; з 23.04.2012 року по 22.04.2013 року та з 29.04.2013 року по 12.10.2013 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради № 241 від 13.07.2021 року, ОСОБА_1 дійсно доглядала за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкала разом з громадянкою ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради № 242 від 13.07.2021 року, ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , дійсно здійснювала поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Згідно інформації завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення завідувача Приазовської державної нотаріальної контори Шевченко С.О. № 450/01-16(01-09) від 30.08.2021 року, в Приазовській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 66195047 від 30.08.2021 року.

Таким чином, позивачем був доведений факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 і здійснення догляду за нею протягом останніх п`яти років.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним звісним спадкоємцем за законом четвертої черги і на момент смерті сусідки ОСОБА_2 проживала із нею за однією адресою, у зв`язку з чим та на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Також, позивачем підтверджено її право на спадкування земельних ділянок за законом: площею 1,0000 гектарів, кадастровий номер :03:001:0119, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради, на підставі державного акта від 13.12.2006 року ЗП № 147486, та площею 0,59 гектарів, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП 000033, виданого на підставі рішення Степанівської Першої сільської ради народних депутатів від 17.04.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів держаків за № 275 від 23.10.1998 року.

З урахуванням позиції Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 року у справі № 179/1043/16-ц, у якій роз`яснено, що право постійного користування земельною ділянкою може бути предметом спадкування, та беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутні відомості про надання вказаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства, позовні вимоги в частині спадкування права постійного користування землею також є обґрунтованими.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 89, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , до Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на спадкування майна спадкодавця- задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 , понад п`ять років однією сім`єю, в період з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 147486, який виданий на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 13.12.2006 року № 880 та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №43.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, право постійного користування на земельну ділянку площею 0,59 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП 0000033, який виданий на підставі рішення Степанівської Першої сільської ради народних депутатів Приазовського району Запорізької області від 17.04.1996 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 275 від 23.10.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення суду складено 04.10.2021 р.

Суддя Є.В. Діденко