РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту.

Заяву мотивувала тим, що 22.02.1999 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р., яким їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 8,84 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У 2021 року при підготовці документів для розробки технічної документації із землеустрою виявлено, що при видачі Державного акту її прізвище зазначено « ОСОБА_3 », а паспорт на ім`я « ОСОБА_4 ». У зв`язку з неможливістю внесення змін у написанні прізвища, просила встановити факт належності їй Державного акту.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, у заяві зазначив, що просить розглянути справу без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягав.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

22.02.1999 року на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р. ОСОБА_1 , яка мешкає в с. Трудівське Волноваського району виданий Державний акт серії ІV-ДН № 053085 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 8.84 гектарів в межах згідно з планом на території Рибинської сільської ради Волноваського району. Землю надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

30.06.1997 року, при отриманні паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 прізвище ім`я по батькові заявника перекладено українською мовою як « ОСОБА_1 » (а.с.4). Зареєстрована заявник за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4)

08.06.2021 року ФОП ОСОБА_2 , що діє на підставі кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника №013950 від 14.02.2019р. відмовлено робити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 , оскільки прізвище в Державному акті зазначено « ОСОБА_3 » а в паспорті « ОСОБА_4 » (а.с.11).

Таким чином реалізувати своє право власності заявник не має можливості, оскільки Державний акт на земельну ділянку виданий на ім`я « ОСОБА_1 », а паспорт громадянки України виданий на ім`я « ОСОБА_1 ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 12 постанови №5від 31.03.1995року(зі змінами від 25.05.1998року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті, у тому числі, факту належності документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Факт про який просить заявник має юридичне значення і спір про право відсутній, а метою встановлення заявником факту належності правовстановлюючого документа є реалізація її прав, як власника земельної ділянки.

Отже проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши всі інші правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтво про одруження заявниці серії НОМЕР_2 , її трудову книжку, суд вважає підтвердженим факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 053085 від 22.02.1999 року, виданий на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р., про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 8.84 гектарів в межах згідно з планом на території Рибинської сільської ради Волноваського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого ОСОБА_1 заявникові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 053085 від 22.02.1999 року, виданого на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р., про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 8.84 гектарів в межах згідно з планом на території Рибинської сільської ради Волноваського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук