Справа № 750/7372/21
Провадження № 2/750/1826/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова, Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в :

06 липня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова, Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку із втратою оригінала реєстраційного посвідчення на дану квартиру.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань до суду не подали.

Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до копії довідки Об`єднання житлово - будівельних кооперативів № 49 від 14 червня 2019 року, ОСОБА_1 став членом кооперативу в 1982 році, вартість квартири АДРЕСА_1 повністю виплачена у 1979 році (а.с. 8).

Згідно копії реєстраційного посвідчення від 12 серпня 1991 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі довідки ОЖБК № 561 від 21.07.1991 про повну сплату квартири, повністю зареєстрована за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу № 142 за реєстровим № 15798 (а.с. 8 на звороті).

Відповідно до інформаційної довідки КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2893 від 22.07.2019, станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення від 12.08.1991 (а.с. 9).

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, оригінал реєстраційного посвідчення від 12 серпня 1991 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 було втрачено.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною третьою ст. 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (чинного на час придбання квартири), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру ним втрачено, а тому з метою захисту права власності позивача та усунення йому перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Об`єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 203-А, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 05389925), Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 34339125) про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя