КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 752/19105/21

01 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправними діями відповідача,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, зокрема, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправними діями відповідача, в частині вимог щодо визнання протиправними дій Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведеного 02.07.2021 року демонтажу об`єктів нерухомого майна за адресами АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині відмови у відкритті провадження, 16 вересня 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року в частині відмови у відкритті провадження у справі та направити справу для продовження розгляду.

Також, в апеляційній скарзі клопотали про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду в частині відмови у відкритті провадження у справі, посилаючись на те, що ухвала суду їм не була вручена, а про її постановлення їм, як позивачам, стало відомо 12 вересня 2021 року від їх представника ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Так, статтею 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 09 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправними діями відповідача, в частині вимог щодо визнання протиправними дій Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведеного 02.07.2021 року демонтажу об`єктів нерухомого майна за адресами АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправними діями відповідача в частині стягнення з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 4 775 480,00 грн. матеріального збитку, стягнення з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 2 398 730,00 грн. матеріального збитку, стягнення з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн. моральної шкоди, стягнення з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн. моральної шкоди залишено без руху.

Надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

30 серпня 2021 року представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема зазначено, що про постановлення ухвали від 09 серпня 2021 року стало відомо 26 серпня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на вищезазначене, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилаються апелянти не можуть бути визнані апеляційним судом поважними, оскільки вони не є об`єктивно непереборними, а лише залежали від волевиявлення осіб, що оскаржують судове рішення, оскільки представник (особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя) позивачів про постановлення ухвали дізнався 26 серпня 2021 року, що не позбавляло в межах строку звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року в частині відмови у відкритті провадження у справі та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, судовий збір оплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня становить 2 270,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року підлягає сплаті судовий збір в розмірі 454,00 грн. кожним позивачем.

З доданої до апеляційної скарги квитанції № 95 від 15 вересня 2021 року вбачається, що судовий збір за подання апеляційної скарги позивачами сплачено у розмірі 475,80 грн.

Відтак, судовий збір сплачений не у розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір».

За наведених обставин, суд пропонує апелянтам усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду документу про доплату судового збору на суму 432 грн. 20 коп. за реквізитами: одержувач - ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправними діями відповідача - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали в частині зазначення інших підстав пропуску строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали в частині сплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: