ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1733/21 Справа № 711/2947/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О.,

секретаря Винник І. М.,

учасники справи:

заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

заінтересована особа акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкас центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення виконання виконавчих листів виданих у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки та додаткової угоди до кредитного договору, у складі головуючого судді Скляренко В. М.,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Мотивація заяви зводиться до того, що на примусовому виконанні Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) перебувають виконавчі листи по цивільній справі №711/2947/15-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № CSIPGA00000145 від 12 липня 2007 року, яка виникла станом на 11 лютого 2015 року, а саме заборгованості по тілу кредиту в сумі 16668,20 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 260,43 дол. США, заборгованості по комісії в сумі 88 дол. США, заборгованості по страхових платежах в сумі 17776 грн 00 коп., штрафу за порушення умов договору в сумі 22877 грн 53 коп., а всього: 17016,62 дол. США та 40653 грн 53 коп.

В ході виконання зазначених виконавчих листів Придніпровським ВДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) винесено постанову про арешт майна боржника (ВП № 59545019) відносно ОСОБА_1 , а також Придніпровським ВДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) виписано доручення на проведення виконавчих дій щодо опису й арешту майна Оржицькому РВДВС Північно-Східного МУМЮ (м. Суми) (ВП № 59547304) відносно ОСОБА_2

25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до стягувача із заявою про проведення реструктуризації фінансових зобов`язань, що виникли за Договором про надання іпотечного кредиту № СБІРОА00000145 від 12 липня 2007 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який прийнято 13 квітня 2021 року.

Відповідно підпункту 12 пункт 7 Розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором заяви про проведення реструктуризації.

Однак на даний час Придніпровським ВДВС проводяться дії щодо звернення стягнення на майно боржників, а саме опис, оцінка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Відносно поручителя ОСОБА_2 державним виконавцем проведено опис і арешт земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :00:001:0077 за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Чевельча. Отже, державним виконавцем вчиняється ряд дій на примусове відчуження майна боржників.

Одночасно в приведеній заяві порушено питання про зупинення виконання за виконавчими листами Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2947/15-ц від 21 вересня 2017 року відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посиланням на норми ч. 3 ст. 432 ЦПК України

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання виконавчих документів, відмовлено.

Роз`яснено порядок оскарження ухвали суду.

Ухвала мотивована тим, що відсутні правові підстави для зупинення виконання за виконавчими листами виданими Придніпровським районним судом м. Черкаси № 711/2947/15-ц від 21 вересня 2017 року., оскільки доказів того, що зобов`язання, які існують між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк», підлягають обов`язковій реструктуризації заявниками суду не надано.

Крім того, на переконання суду, положення ст. ст. 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися для зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з постановленою ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20 серпня 2021 року подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, порушили питання про її скасування та постановлення нової ухвали суду у даній справі якою задовольнити заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання за виконавчими листами виданими 21 вересня 2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/2947/15-ц.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на сьогоднішній день у приведеному виконавчому провадження вчиняються виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме опис, арешт, оцінка майна, зокрема квартири та земельної ділянки, а тому висновки суду про відсутність правових підстав для зупинення виконання за виконавчими листами виданими Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/2947/15-ц від 21 вересня 2017 року є передчасними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Шульги П. М. та Царинну Ю. І., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

З досліджених матеріалів встановлено, що у липні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Одночасно у приведеній заяві порушено питання про зупинити виконання за виконавчими листами Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/2947/15-ц від 21 вересня 2017 року відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з посиланням на норми ч. 3 ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву, зокрема про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження. При цьому, суд до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Таким чином, згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України таке зупинення є правом, а не обов`язком суду.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси 23 липня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконання виконавчих документів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України ).

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц (провадження №14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц (провадження №14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження №14-259цс18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Так, предметом апеляційного оскарження є ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси 23 липня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконання виконавчих документів, постановлена до розгляду заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, яка до переліку ухвал, зазначених в ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не входить.

Колегія суддів враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Відтак, апеляційне провадження на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконання виконавчих документів, було відкрито помилково.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» викладена правова позиція відповідно до якої при поданні апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Статтею 362 ЦПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження, серед яких відсутня така підстави для закриття провадження, як помилково відкрите.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2021 року по справі № 29/5005/6381/2011 викладено правову позицію, в якій зазначено: «статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження. Втім, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите, в даному випадку, процесуально вірними були дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як «суд встановлений законом» в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічний за змістом правовий висновок про закриття апеляційного провадження у випадку його відкриття за переглядом судового рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, викладений у постановах Верховного Суду від 08 січня 2019 року у справі №922/1906/18, від 13 серпня 2019 року у справі №5002-17/2743-2009, 20 серпня 2019 року у справі №910/1702/15-г, від 29 квітня 2020 року у справі №917/1185/18.

Враховуючи, що апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконання виконавчих документів, постановленої в порядку ч. 3 ст. 432 ЦПК України, що не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження окремо від рішення суду, з огляду на наявність обмежень, передбачених законом підстав оскарження ухвал суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись ст. ст. 353, 362 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення виконання виконавчих листів виданих у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки та додаткової угоди до кредитного договору, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В .Г. Бородійчук

В. О. Єльцов