Ухвала

04 жовтня 2021 року
місто Київ

справа № 490/1021/19
провадження № 61-6841ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., дослідив касаційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником якого є Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у січні 2019 року звернувся до суду з позовом, у якому з врахуванням уточнень просив стягнути з Міністерства оборони України 31 813, 00 грн інфляційних збитків, 9 444, 00 грн трьох відсотків річних та 240 125, 00 грн відшкодування моральної шкоди; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником якого є Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки інфляційні збитки у розмірі 39 995, 00 грн, три відсотка річних 7 539, 00 грн та відшкодування моральної шкоди 240 125, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 31 813, 00 грн, три відсотка річних 9 443, 00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 6 000, 00 грн.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 39 995, 00 грн, три відсотка річних 7 539, 00 грн та відшкодування моральної шкоди 10 000, 00 грн.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено стягнення на користь ОСОБА_1 з Міністерства оборони України відшкодування моральної шкоди з 6 000, 00 грн до 3 000, 00 грн, з ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодування моральної шкоди з 10 000, 00 грн до 5 000, 00 грн.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки 23 квітня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині вимог до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у цій справі визнано неподаною та повернуто.
Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки 13 липня 2021 року повторно із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині вимог до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою подання виправленої касаційної скарги із уточненням підстав касаційного оскарження судових рішень та доказів на підтвердження сплати судового збору.
Від заявника у серпні 2021 року засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу та докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному судом розмірі.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 14 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;
судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без урахування висновків, викладених, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, щодо застосування положень статті 625 ЦК України.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на подання касаційної скарги, оскільки рішення суду апеляційної інстанції отримано заявником засобами поштового зв`язку 27 березня 2021 року, вперше касаційна скарга подана 23 квітня 2021 року, однак ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу повернуто заявнику. Повторно касаційна скарга подана 13 липня 2021 року.
На підтвердження поважності причини пропуску процесуального строку заявником подано копію супровідного листа Миколаївського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, копію конверта на підтвердження направлення Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки копії рішення суду апеляційної інстанції із трекінгом Акціонерного товариства «Укрпошта» за номером 156, відповідно до якого копію рішення суду апеляційної інстанції отримано 27 березня 2021 року. Також Верховним Судом враховано, що заявник у межах розумного строку повторно звернувся із касаційною скаргою, після її повернення на підставі ухвали Суду.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик