Ухвала

04 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 757/11160/19-ц

провадження № 61-13022ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А., Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д. Ю.

Позов обґрунтовано тим, що 19 листопада 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на належний позивачу житловий будинок площею 72,8 кв. м, що знаходиться на території Семенівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:14:0167. Підставою для вчинення виконавчого напису стала заборгованість по кредитному договору №08-325П127-127-К, укладеному між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» від 23 жовтня 2008 року, а позивач по вказаному договору виступав майновим поручителем. 07 травня 2018 року Мелітопольським міжрайонним відділом ДВС було відкрито виконавче провадження ВП №563337465 та накладений арешт на вищевказане майно. У січні 2019 року позивач отримав лист з ДП «СЕТАМ», яким його було повідомлено про те, що належне йому майно передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Вважає, що нотаріусом були порушені вимоги законодавства в частині дотримання умов вчинення виконавчого напису, оскільки позивач взагалі не був проінформований про наявність існуючої заборгованості за кредитним договором і йому взагалі не було відомо про розмір заборгованості, отже у зв`язку з чим нотаріусом не з`ясовано наявність або відсутність спору щодо заборгованості, а також не проінформовано позивача про заборгованість до моменту вчинення виконавчого напису. Крім того, нотаріус, в порушення положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку № 1172, взагалі не перевірив чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була ця заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, визнати виконавчий напис, вчинений 19 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. щодо звернення стягнення на житловий будинок площею 72,8 кв. м, що знаходиться на території Семенівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:-14:0167 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року у справі скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Визнано виконавчий напис, вчинений 19 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. щодо звернення стягнення на житловий будинок площею 72,8 кв. м, що знаходиться на території Семенівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:-14:0167 таким, що не підлягає виконанню.

У серпні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2021 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2021 року касаційну скаргу призначено судді-доповідачеві Ждановій В. С.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без руху.

У серпні 2021 року від АТ «Альфа-Банк» до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Розпорядженням керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2021 року № 1742/0/226-21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року справу № 757/11160/19-ц визнано малозначною.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2021 року розгляд справи, на підставі частини першої статті 369 ЦПК України, призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції мотивовано відніс справу до категорії малозначних.

Крім того, апеляційним судом у постанові роз`яснено порядок касаційного оскарження постанови, з урахуванням положень пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить.

Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлення обставин справи і оцінкою ними доказів та не свідчать про наявність у справі проблеми правозастосування.

Верховний Суд зауважує, що обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик