Справа№592/1284/21
Провадження №2/592/882/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Черей С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Виклад позиції позивача та відповідачів.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 21.11.2020 близько 16 год. 10 хв. на проїзній частині проспекту Курського м. Суми, в районі будинку № 36, сталася дорожньо-транспортна подія, а саме, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем «Опель Інсігнія» д.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції при русі, був неуважним та вчинив зіткнення з автомобілем «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_1 .

На момент зіткнення, транспортний засіб «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 перебував у нерухомому стані, так як позивач зупинився перед перехрестям на червоний сигнал світлофора, а тому водій ОСОБА_4 явно порушив вимоги ПДР України, здійснивши зіткнення з нерухомим автомобілем та його вина є очевидною.

Внаслідок даної події, належний на праві власності позивачу автомобіль «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження та позивачу ОСОБА_1 , як власнику автомобіля (згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ) спричинена значна матеріальна шкода.

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми в справі № 592/13434/20, від 21.01.2021 року, встановлено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного ДТП за ст.124 повністю доведена.

В діях позивача ОСОБА_1 , як учасника ДТП в ході проведеної перевірки працівниками поліції жодних порушень ПДР України встановлено не було, до жодного виду відповідальності його не притягнуто, оскільки, дана ДТП сталася виключно у зв`язку з протиправними діями відповідача ОСОБА_4 .

За заявою позивача ОСОБА_1 , судовим експертом Варухою В.О. був проведений огляд пошкоджень на автомобілі «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , та наданий висновок експертно-автотоварознавчого дослідження № 63/2020 від 30.12.2020, та згідно даного висновку експертом встановлено, що розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної події, що відбулася 21.11.2020, з врахування втрати товарної вартості, складає - 395 819 гри. 50 коп.

За проведення вказаного судово-автотоварознавчого дослідження позивачем ОСОБА_1 були понесенні витрати в сумі 3291 гри. 92 коп.

Загальна сума матеріальної шкоди становить (395 819,50 + 3 291,92) = 399 111 грн. 42 коп.

У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 130000 грн. на користь ОСОБА_1 ПРАТ «Європейський страховий альянс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням автомобіля - 265819 грн. 50 коп., витрати по оплаті судового-автотоварознавчого дослідження - 3291 грн. 92 коп., сплачений судовий збір в розмірі 3991 грн. 12 коп.

01.03.2021 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_4 на його користь в порядку відшкодування шкоди завданої пошкодженням його автомобіля не 265819 грн. 50 коп., а тільки 1255819 грн. 50 коп. з урахуванням дійсної вартості автомобіля при його ввезенні на митну територію України та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так, в основу позовних вимог ОСОБА_1 покладений Висновок № 63/2020 експертного авто-товарознавчого дослідження від 30.12.20 складений експертом товарознавцем Варухою В.О. згідно якого ринкова вартість автомобіля моделі КІА SEDONA,що належить Позивачу па справі, на день його експертного дослідження, без урахування митних платежів складає 881453,12 грн. або 31201,88 доларів США, що дійсно практично відповідав ринковій вартості такого автомобіля на території США, країни виробника, але технічно справного і такого що не попадав у дорожньо-транспортні пригоди, не заливався водою чи не був об`єктом злочинних посягань внаслідок яких пошкоджувався його технічний стан.

Зарахуванням же митних платежів та вартості його доставки із США, за висновком експерта, його вартість складає 1227613,0 грн., або 43455,33 доларів США (1227613,0 : 28,25).

Разом і з тим, згідно даних отриманих на адвокатські запити в Регіональний сервісний центр ТСЦ МВС в Сумській області та Слобожанську митницю Держмитслужби України, оціночна митна вартість вищевказаного автомобіля, на момент його ввезення на митну територію Україна, складала 540882,51 грн., або 19146,28 доларів США.

Згідно наданих до митного оформлення документів, автомобіль з урахуванням вартості доставки його в Україну, придбано за 21500 доларів США або 607375 грн.

З урахуванням же суми митних платежів у сумі 183606,67 грн., загальна вартість вищевказаного автомобіля, на момент його ввезення на Україну, склала 724489,18 грн., що на 503123,82 грн. менше ніж зазначено у Висновку експертного дослідження № 63/2020.

Таким чином, заявлена на митниці ринкова вартість автомобіля склала тільки близько 69% від ринкової вартості аналогічного, непошкодженого автомобіля в США.

Даний факт може свідчити тільки про те, що автомобіль Позивача по справі, при його продажу на аукціоні в США, до його продажу, мав певні технічні пошкодження , що суттєво знизити його ринкову ціну ( або побував в ДТП. або був залитий водою, або мав інші пошкодження), інакше пояснити зниження його ринкової ціни майже на третину, неможливо.

Вважає що відповідно до цього повинна була розраховуватись як загальна ринкова вартість автомобіля так і вартість його відновлювального ремонту. Адже у Висновку експерта загальна ринкова вартість автомобіля вказана 1227613.0 грн. в той час, як вказано вище, на підставі митних документів, вона повинна бути вказаною в сумі 724 489,18 грн.

З урахуванням вищевказаного, і вартість відновлювального ремонту автомобіля також повинна розраховуватись відповідно до індексу зниження загальної його вартості на аукціонів США, т .т. тільки 69 % від ринкової вартості автомобілів аналогічного типу, що складає 240489,2 грн. ( 348535,06 х 0,69).

Таким чином, з урахуванням відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди ПрАТ «Європейський страховий альянс», в рамках ліміту його відповідальності у сумі 130 000 грн., ОСОБА_4 повинен відшкодувати Позивачу не 265819,50 грн., як це заявлено в позовній заяві, а 125819,50 грн. ( 2658190,50 -130 000 ).

Процесуальні дії у справі.

21.04.2021 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20.08.2021 протокольною ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.

23.08.2021 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 - позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного Акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної шкоди в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь позивача суми у розмірі 130000 грн. залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

16.09.2021 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми залишено без розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що вина в порушенні правил дорожнього руху не заперечується відповідачем, але підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву про визнання позову відповідачем на суму 125819 грн. 50 коп.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «КІА SEDONA» д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 12).

21 листопада 2020 року о 16:10 год. водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по просп. Курський, 36, не врахував дистанції під час руху та не вибрав безпечної швидкості для руху, допустив зіткнення з транспортним засобом Kia Sedona, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 21 листопада 2020 року о 16:10 год. в м. Суми по просп. Курський, 36 водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 6820" та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаних обставин постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2021 у справі № 592/13434/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 454 грн судового збору (а.с. 15-18).

Згідно вимог частин 6 і 7 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0506205, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 забезпечена ПрАТ «Європейський страховий альянс». Термін дії полісу з 02.08.2020 до 01.08.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000 грн., розмір франшизи - 0 (нуль) грн. (а.с. 153).

Як вбачається із платіжних доручень, на рахунок позивача від ПрАТ «Європейський страховий альянс» було зараховано страхове відшкодування завданої матеріальної шкоди майну у розмірі 130000 грн. (страхувальник ОСОБА_4 ) (а.с.123-128).

Відповідно до Висновку № 63/2020 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 30.12.2020 у відповідності до ст. 106 ЦПК України, проведеного судовим експертом автотоварознавцем Варухою В.О. - ринкова вартість автомобіля КІА Sedona, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 21.11.2020, станом цін на час настання події, з урахуванням ПДВ складає: 1227613,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю КІА Sedona, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 21.11.2020, станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів, та з урахуванням митих зборів(ПДВ) на вартість складових частин складає: 348535,06 грн.

Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля КІА Sedona, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 21.11.2020, станом цін на час проведення дослідження з урахуванням митих зборів(ПДВ) на вартість складових частин та втрати товарної вартості (ВТВ), складає: 395819,50 грн. (а.с.19-95).

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторін експерт ОСОБА_5 підтвердив висновки, надані ним у Висновку № 63/2020 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 30.12.2020. Зазначивши, що автомобіль до момента ДТП 21.11.2020 будь-яких пошкодженя не мав.

Крім того, як вбачається з листа т.в.о. заступника начальника Слобожанської митниці від 18.05.2021 на запит адвоката Сапіч В.М. «зазначений у запиті автомобіль був випущений у вільний обіг 16.12.2019 Слобожанською митницею. Наявні пошкодження, ознаки експлуатації, згідно акту митного огляду - відсутні» (а.с. 152), що спростовує припущення представника відповідача про те, що автомобіль Позивача по справі, при його продажу на аукціоні в США, до його продажу, мав певні технічні пошкодження , що суттєво знизити його ринкову ціну (або побував в ДТП. або був залитий водою, або мав інші пошкодження).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону № 1961-IV, згідно з пунктом 22.1 якої, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Системний аналіз пункту 32.7 частини 1 статті 32 Закону України Закону № 1961-IV, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що внаслідок винної поведінки відповідача ОСОБА_4 був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 і фактичний розмір заподіяної шкоди позивачу становить 395819 грн. 50 коп. У свою чергу страховик ПрАТ «Європейський страховий альянс» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодувало останньому шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 130000 грн.

Відповідач належними і допустимими доказами не спростував розміру заподіяної позивачу шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди 395819 грн. 50 коп. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 130000 грн., що становить 265819 грн. 50 коп.

Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною другою вказаної вище статті розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частинами шостої, сьомої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

За правилами частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Частиною першою статті 108 ЦПК України передбачено, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Отже, склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Таким чином цивільне процесуальне законодавство встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку.

На користь такого висновку також свідчать норми частини сьомої статті 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Вказане узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду №824/647/19-а від 16 грудня 2020 року.

З огляду на зазначене не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження на суму 3291 грн. 92 коп.

Під час звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3991 грн. 12 коп., що підтверджується банківською квитанцією (а.с. 3).

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2658.09 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 265819 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2658 грн. 19 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3

Суддя О.В. Литовченко