Справа № 276/1523/21
Провадження по справі №2/276/1002/21
07 жовтня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді: Бобра Д.О.,
за участю секретаря судового засідання: Свиридок А.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що він є власником 2/4 частки квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі з 16.05.2017 року зареєстрований ОСОБА_2 , який за місцем реєстрації відсутній та жодного дня в квартирі не проживав, квартирою не цікавиться, його речей у квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з його тривалою відсутністю за місцем реєстрації.
Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.
Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 07.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не направив.
Треті особи в судове засідання не прибули, до суду направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно копії свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272979252 від 02.09.2021, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 прийняв спадщину, а саме ј частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53250631 від 15.02.2016 року.
Із акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства, витягу №770 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідки про реєстрацію місця проживання особи №556 від 29.07.2021 року слідує, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає.
Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном.
Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою.
Забезпечуючи гарантії захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Із досліджених матеріалів справи слідує, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , де зареєстрований також ОСОБА_2 , який за вказаною адресою не проживає та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушені права ОСОБА_1 як співвласника.
Відповідно до п.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі, не веде нарівні із позивачем, як власником, спільне господарство, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, фактично втратив інтерес до спірного житла, в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, що є порушенням права власника житла вільно розпоряджатися своєю власністю, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою та задовольняє позов в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-268, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 383, 391, 405, 406 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.О. Бобер