УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

07 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами позовної заяви за позовом Служби судової охорони до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна

встановив:

В серпні 2021 року Служба судової охорони в порядку цивільного судочинства звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна в сумі 3574,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 13.06.2019 Вищою радою правосуддя відповідача ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника Голови Служби судової охорони (керівника апарату), яка відпоститься до посад співробітників Служби судової охорони. 18.06.2019 наказом Служби судової охорони № 29о/с ОСОБА_1 прийнято на службу з 13.06.2019 та присвоєно звання полковника Служби судової охорони. Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.02.2021 № 339/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади Голови Служби судової охорони (керівника апарату Голови Служби). 20.05.2021 наказом Служби судової охорони № 280 о/с ОСОБА_1 звільнено зі Служби судової охорони за підпунктом 5 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони у запас Збройних Сил (через службову невідповідність).

При проведенні фінансово-економічним управління центрального органу управління Служби судової охорони відповідних розрахунків при звільненні ОСОБА_1 встановлено необхідність стягнення вартості речового майна (предметів однострою), які були видані йому у користування та строк носіння яких не закінчився.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вартість неповернутого речового майна, строк носіння якого не закінчився, та понесені судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.08.2021 справу передано за територіальною підсудністю за місцем реєстрації відповідача до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов наступного.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, спори щодо відшкодування витрат (збитків) на утримання особи, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як ці спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо подання відповідного позову відбувається після її звільнення з публічної служби, що повністю узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16 (провадження № 11-1004апп18).

Відповідно до частин першої третьої, п`ятої, сьомої статті 161 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Голова Служби судової охорони має заступників, які за його поданням призначаються на посади за результатами відкритого конкурсу і звільняються з посад Вищою радою правосуддя. Центральний орган управління Служби судової охорони є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби України. Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною першою статті 162-1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

За положеннями статті 163 наведеного Закону на співробітників Служби судової охорони поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також передбачені для поліцейських Законом України «Про Національну поліцію» обмеження, пов`язані зі службою в поліції (частина третя). На співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина четверта). Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах (частина п`ята). Співробітники Служби судової охорони забезпечуються за рахунок держави одностроєм і знаками розрізнення (частина восьма)

Відповідно до статті 164 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, зокрема, полковник Служби судової охорони (пункт 2 частини першої).

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з позову відшкодування вартості речового майна пов`язане з проходженням відповідачем публічної служби, а відтак спір за позовом Служби судової охорони, яка є суб`єктом владних повноважень, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Керуючись пунктом першого частини першої статті 186 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до Служби судової охорони до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі не позбавляє особу права звернутися з позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, до відповідного окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.10.2021.

Суддя І.В.Коваленко