Провадження № 6/754/803/21
Справа № 693/488/18
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю

представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.09.2020 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. 26.07.2021 року на вимогу ОСОБА_3 було видано виконавчий лист. З метою добровільного виконання рішення суду ним 09.08.2021 року був зроблений поштовий переказ грошових коштів в розмірі 705,00 грн. 21.08.2021 року перераховані кошти повернулись назад через відмову одержувача від отримання. 03.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юрченком В.Я. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66699922 на підставі заяви стягувача за виконавчим листом від 26.07.2021 року про стягнення судового збору, у якій зазначена адреса стягувача, аналогічна тій, за якою він направляв вищевказані грошові кошти.

Як зазначає заявник, з урахуванням наведеного він вважає, що ОСОБА_3 , знаючи про те, що він добровільно виконав рішення суду, зловжив своїм процесуальним правом і подав заяву на відкриття примусового виконавчого провадження.

Посилаючись на викладене, заявник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 443 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність заявника.

Представник стягувача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказуючи на те, що рішення суду не виконано і що заявник мав достатньо часу та можливості для добровільного виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення представника стягувача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2019 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 та зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 паровий котел КВ 300. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2019 року вказане рішення залишено без змін.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.09.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

26.07.2021 року Деснянським районним судом м.Києва на виконання додаткового рішення суду видано виконавчий лист стягувачу ОСОБА_3

03.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юрченком В.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66699922 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналізуючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку про те, що відсутні матеріальні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок відповідача, покладений на нього рішенням суду, не виконано.

Посилання заявника на зловживання стягувачем своїми процесуальними правами суд вважає безпідставними, оскільки для добровільного виконання судового рішення заявник мав достатньо часу та можливості з моменту набрання рішенням законної сили. Неотримання стягувачем грошових коштів, направлених засобами поштового зв`язку, з будь-яких підстав також не свідчить про зловживання ним процесуальними правами, а звернення до приватного виконавця з заявою про примусове виконання є правом стягувача, прямо передбаченим нормами чинного законодавства.

За наведених обставин та наданих документів вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, ст.ст.34, 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 жовтня 2021 року.

Суддя: