КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/4596/19 Головуючий у І інстанції Бондаренко О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», начальника відділу претензійної роботи публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - О.І. Нікандрової, акціонерного товариства «Альфа-банк», про захист прав споживачів,

УСТАНОВИВ:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», начальника відділу претензійної роботи публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - О.І. Нікандрової, в якому, після уточнення позовних вимог в заяві від 23.07.2019 року, просила:

- визнати дії відповідачів неправомірними щодо не врахування коштів на погашення кредиту за договором №Р11-7910 від 23.02.2007 року та відкриття карткового до договору НОМЕР_3 без згоди ОСОБА_1 ;

- стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на її користь 22 872,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року залучено до участі у справі співвідповідача - Акціонерне товариство «Альфа-банк».

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неповне та неправильне дослідження доказів та їх оцінку, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення у даній справі скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що заперечувала проти заочного розгляду справи, оскільки вважала необхідною участь в судовому засіданні представника відповідача, зокрема О.І.Нікандрової, з метою з`ясування обставин не зарахування внесених нею на погашення кредиту коштів.

Вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки поданим нею доказам шахрайства банківських працівників та документам, які підтверджують незаконні дії банку. Судом не встановлено обставин перевипуску кредитної карти, а висновки суду щодо обставин сплати кредитних коштів позивачем є суперечливими.

Апелянт також не погоджується із позицією суду про необхідність залучення до участі у справі належного відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Веста», якій ПАТ «Альфа-Банк» відступив кредит, оскільки жодних договірних правовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Веста» позивач не мала, вони не порушували її прав, як споживача, а тому підстав для заміни відповідача не вбачає.

Відзивів на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України подано не було.

Відповідно до положень частини 3 статті 360 ЦПК України. відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Колісник А.І. підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Керуючись положеннями ч. 2 статті 372 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (том 1 а.с. 8-9).

Також, встановлено, що 23.02.2007 року між Київським відділенням №11 Філії ПАТ «УніКредит Банку» (далі -Банк) та ОСОБА_1 (далі - держатель), шляхом заповнення та підписання анкети для відкриття платіжної картки «Голд», був укладений договір №Р11-7910 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Голд».

Згідно п. 2.1 - 2.5 даного договору банк на підставі отриманої заяви-анкети та цього договору відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті, видає міжнародну платіжну карту та здійснює обслуговування карткового рахунку. Банк надає держателю овердрафт (короткостроковий кредит в межах визначеного ліміту) з лімітом 25 000,00 грн. для здійснення трансакцій із застосуванням картки. Держатель сплачує за користування кредитом 24 % річних. Строк користування черговим кредитом не має перевищувати 364 календарних дня. Кожний наступний черговий кредит надається після спливу строку, зазначеного в п. 2.4 Договору, на умовах погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод, що підтверджується матеріалами справи (том 1 а.с. 63-66, 71-74, 136-138, 140-143).

16.02.2011 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1НРД до договору №В10-7910 про відкриття банківського картрахунку та обслуговування дебетової картки (том 1 а.с. 59-60, 132-133), згідно якої банк на підставі отриманої заяви-анкети на відкриття поточного рахунку, відкриває держателю поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній грошовій одиниці - гривні, та видає йому та його довіреній особі дебетову платіжну картку MasterCardWhite і здійснює обслуговування поточного рахунку.

14.04.2011 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2НРД до договору №Р11-7910 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Голд» (том 1 а.с. 61-62, 134-135), згідно якої банк на підставі отриманої заяви-анкети на відкриття поточного рахунку відкриває держателю поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній грошовій одиниці - гривні, видає йому та його довіреній особі кредитну картку MasterCardGold і здійснює обслуговування поточного рахунку. Банк відкриває держателю кредитну лінію у формі овердрафту з кредитним лімітом 25000,00 грн. для здійснення операцій із застосуванням картки. Держатель сплачує за користування кредитом 24 % річних. Держатель сплачує за користування недозволеним овердрафтом 24 % річних Строк по кредиту становить 364 календарних дня з дати виникнення дебетового сальдо по поточному рахунку. Строк дії кредиту продовжується на 364 календарних дня після спливу строку, зазначеного в п. 2.5 Договору, на умовах погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод,та продовжується за умови повного, належного та своєчасного виконання держателем умов цього договору.

Також, встановлено, що листом від 30.09.2013 року (том 1 а.с. 44) ПАТ «УніКредит Банк» повідомив ОСОБА_1 про те, що ПАТ «УніКредит Банк» прийняло рішення про реорганізацію (припинення) шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на підставі дозволу на реорганізацію рішенням комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків №616 від 30.09.2013 року. В результаті даної реорганізації існування ПАТ «УніКредит Банк» припиняється, а ПАТ «Укрсоцбанк» стає правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «УніКредит Банк» та відповідатиме в повному обсязі по всіх його зобов`язаннях. Підписання та підтвердження передавального акту буде здійснено 02.12.2013 року. Роз`яснено право на звернення до відділення УніКредит банку у найкоротші строки для комфортного проведення процедури добровільної міграції рахунків в Укрсоцбанк. Зазначений лист позивач ОСОБА_1 отримала у 2013 році, про що зазначила у судовому засіданні.

Також, згідно листа ПАТ «УніКредит Банк» від 15.11.2013 року (том 1 а.с. 48), позивача ОСОБА_1 було повідомлено про закриття її поточних (карткових) рахунків в «УніКредит Банк» та відкриття нових рахунків у ПАТ «Укрсоцбанк». Крім того, повідомилено, що всі платежі з 02.12.2013 року виконуватимуться виключно за допомогою нових рахунків в Укрсоцбанку. Також, у додатку №1 до цього листа ПАТ «УніКредит Банк» надіслав реквізити нових рахунків, що будуть відкриті у ПАТ «Укрсоцбанк».

Як вбачається з додатку №1 до листа від 15.11.2013 року (том 1 а.с. 50), позивач ОСОБА_1 мала такі поточні (карткові) рахунки в ПАТ «УніКредит Банк»: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які з 02.12.2013 року були закриті та з 02.12.2013 року в ПАТ «Укрсоцбанк» було відкрито карткові рахунки у зв`язку з реорганізацією: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

Також встановлено, що 03.12.2019 року відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого на час звернення до суду із даним позовом є Акціонерне товариство «Альфа-банк», що також підтверджується матеріалами справи (том 1 а.с. 178-181).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Судом першої інстанції встановив, що на підставі заповненої позивачем заяви-анкети Банк відкрив позивачу кредитний рахунок № НОМЕР_1 , на якому встановив кредитний ліміт в розмірі 25000,00 грн. та поточний рахунок № НОМЕР_2 , видав відповідно до рахунків картки: кредитну картку MasterCardGold та дебетову платіжну картку MasterCardWhite.

Факт використання кредитного ліміту позивачем не заперечувався.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що з 23.02.2007 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту, тобто було укладено кредитний договір, який не оспорений, не визнаний недійсним чи неукладеним.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Згідно п. 8, 9 ч. 1 cт. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір повинен містити, зокрема, порядок зміни і припинення дії договору та права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Судом першої інстанції вірно встановленона підставі зібраних у справі доказів, що сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме: суму кредиту (кредитний ліміт в розмірі 25000,00 грн.), порядок надання та повернення кредитного ліміту, нарахування та сплату відсотків, порядок сплати за кредит, права та обов`язки сторін, строк дії договору та відповідальність сторін, тощо, позивач особистим підписом засвідчила, що вона ознайомлена з умовами функціонування та ведення кредитного рахунку, порядком використання та обслуговування платіжних карток, та вимогами законодавства, тарифами банку (том 1 а.с. 67-69), правилами користування кредитним рахунком та зобов`язується безумовно їх дотримуватись, погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором №Р11-7910 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Голд», волевиявлення сторін на укладення і підписання договору було вільним.

Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ «УніКредит банк», правонаступником якого в подальшому став ПАТ «Укрсоцбанк», не дотримався вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування» щодо неповідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначала про неврахування ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в сумі 22 872,00 грн. на погашення кредиту за договором №Р11-7910 від 23.02.2007 року, оскільки кошти, які вона поклала на рахунок «Укрсоцбанку» для закриття кредиту, не були направлені на закриття кредиту (в довідці про рух коштів їх немає) та ці кошти зняли працівники банку, користувалися ними, могли їх знімати, тому що в них була картка, отримана за фіктивними документами, також, зловмисники погашали частково кредит і це тривало до моменту реорганізації банку. Під час реорганізації банку кредит було представлено як недоплачений та ПАТ «Укрсоцбанк» аж через два роки після того, як банк було реорганізовано, почав процедуру примушування до виконання цивільно-правових відносин через колекторські фірми. ПАТ «Укрсоцбанк» також не повідомляв її про кредитні заборгованості, ніяких договорів з ними вона не укладала, банк не позивався до суду, тому що у нього відсутні будь-які докази того, що вона не сплатила достроково кредит та наявність по ньому заборгованості.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд першої інстанції встановив, що 06.04.2012 року ОСОБА_1 здійснила поповнення поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у Філії ПАТ «УніКредит Банк» в м. Києві на суму 22 872,00 грн. Призначення платежу - поповнення рахунку, що підтверджується копією квитанції про переказ готівки (том 1 а.с.51).

Із виписки по руху коштів (т. 1 а.с. 54-58, 127-131) вбачається, що станом на 02.04.2012 року вихідний залишок по кредитному рахунку № НОМЕР_1 складав 22969,06 грн. та кожного 10 числа місяця, саме з поточного рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 сплачувала заборгованість по кредитному рахунку № НОМЕР_1 .

Також, згідно п. 5.4 договору №Р11-7910 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Голд» від 23.02.2007 року держатель рахунку ( ОСОБА_1 ), підписуючи цей договір доручила банку здійснювати автоматичне (договірне) списання суми мінімального платежу із поточного рахунку № НОМЕР_2 (пов`язаний рахунок), на якому на кінець 9 числа місяця, наступного за тим, в якому були використані кредитні кошти, держатель має забезпечити наявність 10% від суми загальної заборгованості КР станом на останній день місяця, в якому кошти кредиту були використані.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду даної справи жодних вимог до ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № Р11-7910 від 23.02.2007 рокуні ПАТ «Уксоцбанк», ні ПАТ «Альфа-Банк» не пред`являли.

В той же час, позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій працівників ПАТ «Укрсоцбанк» (кримінальне провадження № 0005860 від 23.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України), з приводу вчинення посадовими особами ПАТ «Укрсоцбанк» злочину (кримінальне провадження №0004791 від 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 382 КК України), з приводу примушування невстановленими особами до виконання цивільно-правових зобов`язань (кримінальне провадження №0000219 від 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 284 КПК України).

В матеріалах справи наявні також повідомлення колекторських компаній: ТОВ «КредитекспресЮкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.», ТОВ «Укрборг», ТОВ «М.Б.А. Фінанси», адресовані ОСОБА_1 з вимогою оплатити заборгованість (Т. 1 а.с. 27, 28, 31-33).

Однак, належних та допустимих доказів визнання вищезазначених осіб винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190, 284, 382 КК України, зокрема, вчинення відповідачами шахрайських дій відносно ОСОБА_1 , до суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» направляв на адресу ОСОБА_1 відповіді на її заяви (том 1 а.с. 39, 40, 41, 43), в яких зазначав, що 03.10.2013 року кредитна картка до карткового рахунку № НОМЕР_3 не видавалася, на рахунку № НОМЕР_4 станом на 09.06.2015 рік знаходиться 952,57 грн. та 13.05.2015 року на заяву ОСОБА_1 від 07.05.2015 року було надано скан-копії підписаних нею договорів: №Р11-7910 від 23.02.2007 року та №В10-7910 від 23.02.2007 року.

Крім того, як було зазначено вище в рішенні ПАТ «УніКредит Банк» листами від 30.09.2013 року та 15.11.2013 року повідомив позивача про реорганізацію банку, про закриття її поточних (карткових) рахунків в УніКредит банк: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та відкриття нових рахунків у ПАТ «Укрсоцбанк»: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які набули статусу активних з 02.12.2013 року.

Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» не може мати жодного відношення до будь-яких операцій, які відбувались по рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з квітня 2012 року по 02.12.2013 року.

По справі також встановлено, що ПАТ «Альфа-банк» листом №18245-23.1-б/б від 02.03.2021 року на заяву від 01.03.2021 року (т.2 а.с. 17-20) інформувало позивача ОСОБА_1 про те, що право вимоги за договором від 03.10.2013 року, в межах якого було відкрито рахунок № НОМЕР_3 , АТ «Укрсоцбанк» було відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на підставі договору факторингу від 28.01.2019 року, укладеного між банком та вищезазначеною юридичною особою.

Таким чином, правонаступником кредитора за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 , на разі є ТОВ «Фінансова компанія «Веста». Жодних вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Веста» позивачем не заявлено, хоча судом першої інстанції неодноразово було роз`яснено позивачу положення ст. 51 ЦПК України щодо заміни відповідача чи залучення співвідповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Веста», однак, позивачем такі клопотання не були подані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій відповідачів.

Також, судом першої інстанції надано вірну правову оцінку доводам позивача щодо заявлених вимог в частині стягнення коштів, як безпідставно набутих, визнавши їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.