справа №431/3385/21
провадження №2/431/697/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 вересня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Дубініній О.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

н/л відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м.Старобільськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до н/л ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 27.06.2000р. у м.Старобільськ йому було спричинено тілесні ушкодження, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що тілесні ушкодження 27.06.2020р. йому нанесено відповідачем ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи йому було завдано тілесні ушкодження: травматична екстракція 1-го зуба на нижній щелепі праворуч, частковий скол коронки 2-го зуба на верхній щелепі ліворуч, які кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, вироком Старобільського районного суду від 13.05.2021р. ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.125 КК України. Після отриманих тілесних ушкоджень він лікувався у лікаря-стоматолога та поніс матеріальні витрати на лікування у загальному розмірі 9 300 гривень та витрати на проїзд у загальному розмірі 1 328,30 гривень. Вважав, що має право на стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, під час отримання тілесних ушкоджень він зазнав фізичного болю та страждань, отримане ушкодження здоров`я, а саме втрата одного зуба та пошкодження іншого призвели до того, зо протягом деякого часу він відчував нестерпний біль, через що не міг приймати їжу і спати вночі, протиправна поведінка щодо нього з боку ОСОБА_3 спричинила йому душевні страждання та принизила його честь та гідність, у зв`язку з тим, що спричинення тілесних ушкоджень відбулось не сам на сам, а при свідках та в подальшому він переймався через те, що його друзі та знайомі будуть глузувати з нього через те, що він виявися слабкішим. Посилаючись на ст.ст. 23, 33, 1166, 1179 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_4 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , матеріальну шкоду у розмірі 10 628 гривень 30 копійок, завдану йому ушкодженням здоров`я, та моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, завдану йому ушкодженням здоров`я.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів н/л ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 628 гривень 30 копійок, завдану ушкодженням здоров`я, та моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, завдану ушкодженням здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив уточнені позовні вимоги задовольнити.

Н/л відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилався на те що він не довіряє наданим позивачем документам.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилався на те що він не довіряє наданим позивачем документам та на те, що його син лише заступився за дівчину.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала, що не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків відповідачів ОСОБА_3 , що документи, надані позивачем, не підтверджують наявність спричиненої шкоди ОСОБА_3 ОСОБА_1 , за актом виконаних робіт неможливо ідентифікувати які саме зуби лікувались, що у квитках не вказано прізвище і невідомо чи квитки взагалі належать ОСОБА_1 чи іншій особі, немає належних доказів які б підтверджували спричинення матеріальної шкоди, не надано доказів призначення знеболюючих чи заспокійливих препаратів для усунення фізичного болю, моральна шкода спричинена саме дівчині і спровокував дії позивач і те, чи має позивач на відшкодування моральної шкоди є дуже великий сумнів, просила відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Вислухавши позивача, його представника, н/л відповідача, відповідача, його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Свідок ОСОБА_9 показала у судовому засіданні, що вона була свідком події як ОСОБА_1 душив дівчину ОСОБА_6 і її племінник ОСОБА_3 заступився за дівчину, у ОСОБА_6 були сліди на шиї і вона говорила що їй погано, після цього ОСОБА_3 почав просто дізнаватись хто це зробив і ОСОБА_6 сказала що ОСОБА_1 , потім коли ОСОБА_3 сказав ОСОБА_1 , щоб той вибачився перед дівчиною, то ОСОБА_1 не хотів, ОСОБА_3 ударив ОСОБА_1 , ніякої крові не було, вона була поряд з ними, після удару ОСОБА_1 піднявся і втік.

Згідно копії висновку №111 від 30.06.2020р. судово-медичної експертизи ОСОБА_1 (а.с.6), судово-медичною експертизою у ОСОБА_1 встановлені наступні тілесні ушкодження: травматична екстракція 1-го зуба на нижній щелепі праворуч, частковий скол коронки 2-го зуба на верхній щелепі ліворуч. Встановлені у ОСОБА_1 ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету можливо у строк та при обставинах, зазначених потерпілим. Встановлені у ОСОБА_1 ушкодження згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Приказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження.

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 13.05.2021р. у кримінальному провадженні №431/2784/20 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8) встановлено, що 27.06.2020р. приблизно о 23 годині 30 хвилин між неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які знаходились біля підвісного мосту поблизу вул.Монастирської м.Старобільська, виник словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_1 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому. реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_1 , коли той знаходився у зігнутому стані, та наніс своєю правою ногою удар в область обличчя ОСОБА_1 , в результаті чого, заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді травматичної екстракції 1-го зубу на нижній щелепі праворуч, частковий скол коронки 2-го зуба на верхній щелепі ліворуч, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та неповнолітнього ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 14.06.2021р.

Згідно копії узагальненого акту виконаних робіт за період 03.12.2020 - 03.02.2021 стосовно пацієнта ОСОБА_1 складеного лікарем ОСОБА_18 (а.с.9) 03.12.2020 проведено роботи: консультація лікаря-стоматолога (102) вартістю 100, панорамний знімок (ОПТГ) (812) вартість 250, 08.12.2020 проведено роботи: анестезія провідна (103) вартість 100, обробка механічна та медикаментозна 1-го каналу, пломбування методом одного штифту (силер+гуттаперча) 1-го каналу (302) вартість 700, 14.01.2021 проведено роботи: анестезія інфільтраційна (104) вартість 100, 03.02.20.21 проведено роботи: корона металокерамічна Японія Noritara, 1один (753) вартість 6 000, всього - 7 250.

Згідно копії акту виконаних робіт від 05.03.2021 стосовно пацієнта ОСОБА_1 складеного лікарем ОСОБА_18 (а.с.10) 05.03.2021 проведено роботи: анестезія провідна (103) вартість 100, обробка механічна та медикаментозна 1-го каналу, пломбування методом одного штифту (силер+гуттаперча) 1-го каналу (302) вартість 350, всього - 450.

Згідно копії акту виконаних робіт від 11.06.2021 стосовно пацієнта ОСОБА_1 складеного лікарем ОСОБА_18 (а.с.11) 11.06.2021 проведено роботи: анестезія провідна (103) вартість 100, лікування карієсу - поверховий, середній (spectrum, EsCom100) (202) вартість 600, косметична реставрація зуба (207) вартість 900, всього 1 600.

Згідно копії квитків (а.с.12-16) у квитках зазначено вартість проїзду автобусними рейсами Сєвєродонецьк-Байдівка, Старобільськ-Сєвєродонецьк, Сєвєродонецьк- Старобільськ 03.12.2020р., 14.01.2021р., 08.12.2021р., 08.12.20, 14.01.21, 11.06.21, 03.12.2021р., 03.02.2021р., 05.03.2021р.; прізвища пасажира у квитках не вказано.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, м оральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У судовому засіданні було достовірно встановлено, що 27 червня 2020 року суспільно небезпечними умисними винними діями неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , які виразились у нанесенні неповнолітнім відповідачем ОСОБА_3 удару ногою в область обличчя позивача ОСОБА_1 , заподіяно позивачу ОСОБА_1 легке тілесне ушкодження у виді травматичної екстракції 1-го зубу на нижній щелепі праворуч та часткового сколу коронки 2-го зуба на верхній щелепі ліворуч, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією вироку Старобільського районного суду Луганської області від 13.05.2021р. (а.с.7-8), та внаслідок вищезазначених суспільно небезпечних умисних винних дій неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 було заподіяно майнової шкоди, яка полягала у витратах, понесених позивачем ОСОБА_1 для відновлення його стану здоров`я, та моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких позивач ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, та яка полягала у душевних стражданнях, яких позивач ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 щодо нього, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.а.с. 6,7-8).

Щодо визначення розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 , то з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (а.с.9-10) було достовірно встановлено, що за період з 03.12.2020р. по 05.03.2021р. лікарем було проведено лікування зубів пацієнта ОСОБА_1 та вартість робіт з лікування за вказані періоди становить загалом 7 700 гривень (7 250 + 450 = 7 700) та вказані в зазначених актах (а.с.9-10) роботи є такими, що спрямовані на усунення отриманих позивачем ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у виді травматичної екстракції зубу та сколу коронки зуба, а вказані в акті від 11.06.2021р. роботи з лікування карієсу і косметичної реставрації зубу неможливо віднести до таких, що стосуються наслідків травматичного пошкодження зубу, у зв`язку з чим вказаний акт виконаних робіт від 11.06.2021р. (а.с.11) не є належним доказом у справі, оскільки не стосуються предмета доказування.

Крім того, надані позивачем у якості доказу квитки (а.с.12-16) не містять прізвища пасажира, у зв`язку з чим є неналежним доказом у справі, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів було достовірно встановлено, що розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_1 внаслідок суспільно небезпечних умисних винних дій неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , становить 7 700 гривень та складається з вартості робіт з лікування за період з 03.12.2020р. по 05.03.2021р. (а.с.9,10) і підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 , а позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування 11.06.2021р. у сумі 1 600грн. та стягнення витрат на проїзд у сумі 1 328,30грн. є непідтвердженими належними доказами і задоволенню в цій частині не підлягають.

Щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 , то суд виходить з наступного:

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р №5, від 27.02.2009р. №1, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 суд виходить із встановлених у судовому засіданні обставин справи, на підтвердження яких сторонами надано докази, та відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує глибину та тривалість фізичних страждань позивача ОСОБА_1 які виразились у його відчуттях болю внаслідок отриманих пошкоджень двох зубів та внаслідок їх лікування протягом трьох місяців (а.с.6,7-8,9-10), враховує глибину душевних страждань позивача ОСОБА_1 , які виразились у його приниженні внаслідок вчинення стосовно нього неповнолітнім відповідачем ОСОБА_3 кримінального правопорушення (а.с.7-8), а також враховує, що моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 спричинено умисними діями неповнолітньої особи віці 16 років (а.с.7-8), та виходячи зі принципів розумності, виваженості та справедливості, вищевказаних обставин справи та наслідків, що наступили для позивача, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 , у сумі 5 000 гривень.

У зв`язку з чим посилання н/л відповідача, відповідача та його представника на недоведеність завдання позивачу майнової і моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.6,7-8,9,10).

Підстав для застосування наслідків, передбачених ст.1193 ЦК України, у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 7 700 гривень та моральної шкоди у сумі 5 000 гривень, а у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 2 928,30 гривень та моральної шкоди у сумі 15 000 гривень слід відмовити за недоведеністю.

Щодо визначення особи, яка має відповідати за завдану позивачу ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.3 ст.33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до ст.1179 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України, уразі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обставина того, що відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 була визнана у судовому засіданні сторонами, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України є такою, що не потребує доказування.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що сторонами не надано доказів неможливості неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 відповідати за заподіяну ним шкоду та не надано доказів неможливості виконання відповідачем ОСОБА_4 свого обов`язку щодо належного виховання н/л відповідача ОСОБА_3 і що у зв`язку з цим шкоди позивачу ОСОБА_1 було завдано не з його вини, а тому відповідно до положень ст.1179 ЦК України завдана позивачу ОСОБА_1 матеріальна шкода у сумі 7 700 гривень та моральна шкода у сумі 5 000 гривень підлягає стягненню з неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , а у разі відсутності у нього доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, підлягає стягненню в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батька відповідача ОСОБА_4 , з припиненням цього обов`язку батька по досягненню н/л відповідачем ОСОБА_3 повноліття.

Визначення судом порядку стягнення суми шкоди з відповідачів саме у такому порядку відповідає положенням ч.1, ч.2 ст.1179 ЦК України та встановленим обставинами справи, і не суперечить положенням ст.16 ЦК України, ст.13 ЦПК України. Зміна судом механізму стягнення шкоди та визначення його порядку допустимі, про що зазначено у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №372/1243/16-ц провадження №61-13740св19.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, п.36 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. №10, з н/л відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору, належного до сплати за подання цього позову та від сплати якого позивач звільнений на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у рівних частках у сумі по 612 гривень 63 копійки з кожного.

Керуючись ст.23, ч.3 ст.33, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1177, ст.1179 ЦК України, ч.1 ст.150 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», ст.ст. 11-13, ч.6 ст.141, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 7 700 (сім тисяч сімсот) гривень та моральну шкоду у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3 доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батька ОСОБА_4 , з припиненням цього обов`язку батька по досягненню ОСОБА_3 повноліття.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 2 928 гривень 30 копійок та моральної шкоди у сумі 15 000 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у розмірі 612 (шістсот дванадцять) гривень 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати у розмірі 612 (шістсот дванадцять) гривень 63 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.09.2021р.

Суддя І.В. Кудрявцев