ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 611/442/20

провадження № 22-з/818/280/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Харкові заяви Шпаковського Дениса Ігоровича, який діє в інтересах СТОВ Агрофірма «Барвінківська» про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації і моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу Шпаковського Д.І., який діє в інтересах СГТОВ Агрофірма «Барвінківська» задоволено частково. Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 3 лютого 2021 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із СГТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 19 жовтня 2017 року по 01 червня 2020 року у розмірі 126458,66 грн, індексацію заробітної плати у розмірі 357,55 грн та компенсацію втрати грошових доходів в розмірі 8173,38 грн, моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а всього 144989,59 грн.

15 липня 2021 року Шпаковський Д.І., який діє в інтересах СТОВ Агрофірма «Барвінківська» подав до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року.

У своїй заяві представник відповідача просить суд роз`яснити, чи враховано до суми стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 у суму 14 4989 ПДФО та воєнний збір, або стягнення провадиться без урахування зазначених податків.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з доводами заяви про роз`яснення судового рішення, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року за № 14 роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в увалі суд викладає більш повно та якісно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

За змістом вищенаведеного, можна дійти висновку, судове рішення має бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неякісності резолютивної частини судового рішення.

При цьому, роз`ясненню підлягають судові рішення, які ухвалені по суті спору і підлягають пред`явленню до виконання, та якими встановлюються, змінюються або припиняються права і обов`язки учасників процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що оскільки справляння і оплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, то суд визначає суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Проте в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року при визначені остаточної суми, що підлягає стягненню на користь позивача не було зазначено що вона обчислена без утримання ПДВО і інших обов`язкових платежів.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Так, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Таким чином, якщо особа відшкодовує (виплачує, надає) на користь фізичної особи моральну шкоду, така особа виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати і перерахувати податок зі суми такого доходу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що сума відшкодування моральної шкоди, стягнута з роботодавця на користь працівника на підставі судового рішення підлягає оподаткуванню.

Вищезазначені висновки відповідають правовим висновкам викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 18 липня 2018 року у цивільній справі № 359/10023/16-ц.

Тому суд апеляційної інстанції роз`яснює, що визначена судом у резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року грошова сума, що підлягає стягненню у розмірі 144989,59 грн обчислена без урахування ПДФО та інших обов`язкових платежів.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву Шпаковського Дениса Ігоровича, який діє в інтересах СТОВ Агрофірма «Барвінківська» про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року - задовольнити.

Роз`яснити, що зазначена в постанові Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського ТОВ Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та моральної шкоди грошова сума у розмірі 144989,59 грн. обчислена без урахування прибуткового податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук