КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7608/2021
У Х В А Л А

23 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 761/12226/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання включити кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ КБ «Надра»,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо не включення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторських вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 168 322 166,75 грн., серед яких: 59 618 048,20 грн. - сума незаконно списаної курсової різниці; 22 893 330,50 грн. - сума індексу інфляції; 12 838 297,50 грн. - три відсотки річних; 72 972 490,55 грн. - сума спричинених збитків, як такі, що підлягають задоволенню згідно до восьмої черговості вимог кредиторів (або до іншої відповідної черговості вимог кредиторів).

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1682 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Музичук Л.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року справу призначено до розгляду в судове засідання на 29 липня 2021 року на 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні, призначеному 29 липня 2021 року, сторони надавали свої пояснення по суті спору, у справі оголошено перерву на 12 серпня 2021 року на 10 год. 30 хв. В судовому засіданні 12 серпня 2021 року оголошено перерву на 23 вересня 2021 року на 12 год. 20 хв.

23 вересня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В. Заява обґрунтована тим, що позивачем подано у Вищу Раду Правосуддя дисциплінарну скаргу стосовно колегії суддів у складі Т.І. Ящук, Л.Д. Махлай, О.В. Немировської як невідкладний спосіб правового захисту з метою утвердження верховенства права, змагальності та рівності сторін у цьому процесі. Вважає, що подання дисциплінарної скарги проти колегії суддів, яка слухає цю справу, вже є достатньою підставою для відводу суддів.

Підставами дисциплінарної скарги, зокрема, є: незазначення в ухвалі Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року належних, достатніх та допустимих мотивів відхилення обґрунтованих аргументів позивача по суті відводу. В ухвалі Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року апеляційним судом було скопійовано порушення, зазначені позивачем у його заяві про відвід від 13 вересня 2021 року та всупереч статті 260 ЦПК України не наведено жодних обґрунтованих мотивів, з яких суд дійшов висновків про відмову у відводі.

Крім того, при відкритті апеляційного провадження апеляційним судом було залишено без руху апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв`язку з несплатою судового збору. На виконання вимог ухвали суду Фонд подав заяву, до якої додав лише для суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору на суму 2532,00 гривень. Проте, Фонд не додав до вказаної заяви докази надсилання копії вказаного платіжного доручення позивачу. Всупереч ч. 9 ст. 83 ЦПК України судом було прийнято заяву про сплату судового збору та доказ сплати Фондом судового збору за відсутності підтвердження надсилання копій вказаних доказів позивачу. Отже, апеляційний суд не мав брати до уваги вказаний доказ та відхилити його і відповідно суд мав відмовити Фонду у відкритті апеляційного провадження, адже вказана ухвала суду від 16 квітня 2021 року фактично не була виконана в частині ненадання належних та допустимих доказів.

Також, відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ще 5 серпня 2021 року поштою надіслав письмові пояснення в судових дебатах, які були долучені судом до матеріалів справи 10 серпня 2021 року. Проте, в порушення відповідної черговості подання відповідних доказів, суд незаконно долучив вказані пояснення до матеріалів справи. Вказані пояснення відповідача були долучені судом до матеріалів справи в порушення статей 83, 174 ЦПК України, відповідно до яких зазначені пояснення викладені з порушенням процесуального порядку не в заяві по суті справи, та в порушення порядку подання доказів - заздалегідь не були надіслані позивачу.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Проте, подання позивачем скарги до Вищої Ради Правосуддя не свідчить про упередженість або необ`єктивність колегії суддів та не є підставою для відводу, визначеного ст. 36 ЦПК України.

Отже, доводи, на які посилається позивач у своїй заяві, не свідчать про упередженість або необ`єктивність колегії суддів та не доводять наявність підстав для відводу, що передбачені ст. 36 ЦПК України.

Посилання позивача на безпідставність відкриття апеляційного провадження з огляду на неналежне, на думку позивача, виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ухвали апеляційного суду про усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів розцінює як незгоду з процесуальним рішенням щодо відкриття апеляційного провадження, а тому такі доводи в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставами для відводу.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом порядку долучення до матеріалів справи доказів з огляду на приєднання до матеріалів справи письмових пояснень відповідача, що були надіслані до суду поштою, також є безпідставними, оскільки надання пояснень є процесуальним правом сторони, а не письмовим доказом в розумінні ст. 76, 95 ЦПК України.

З огляду на викладене, виходячи із підстав заявленого відводу, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суд дійшов висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, оскільки не встановлено підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість суддів.

Отже, оскільки підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості колегії суддів Ящук Т.І., Немировської О.В., Махлай Л.Д. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В. - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.