ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 вересня 2021 року

м. Харків

справа №644//3429/20

провадження №22-ц/818/5199/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідачі: начальник філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліт Оксана Василівна, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта Оксани Василівни, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди, стягнення моральної шкоди та стягнення незаконно списаних коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року, постановлену суддею Матвієвською Г.В., -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта Оксани Василівни, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди, стягнення моральної шкоди та стягнення незаконно списаних коштів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що в цьому ж суді перебуває декілька справ з тими ж самими позовними вимогами, які заявлені у цій справі. Дані обставини не відповідають дійсності, оскільки позовні вимоги, які ним пред`явлені до ОСОБА_4 та філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» в кожному випадку є різними.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебувають чотири аналогічні справи.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що у травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В., про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди, стягнення моральної шкоди та стягнення незаконно списаних коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що 12 серпня 2019 року та 26 жовтня 2019 року ним були направлені листи (звернення, заяви) на ім`я Голови управління АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_5 . Проте, його звернення розглянуто не було. Як пояснили йому представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_7 , у не розгляді його звернень відповідальність лежить на начальнику філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліт О.В. Після чого він двічі звертався до ОСОБА_4 із заявами від 06 квітня 2020 року та 29 квітня 2020 року в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», але відповіді не отримав.

Крім того зазначив, що йому стало відомо, що Банк щомісячно на протязі багатьох років з його рахунку списував по 30 грн., за те, що він не користується послугами Банку.

У подальшому, а саме 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну та збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що на його звернення від 06 квітня 2020 року та від 29 квітня 2020 року через засоби поштового зв`язку надійшла відповідь.

Також зазначив в якості співвідовідача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України».

Із змісту позовних вимог, з урахуванням останніх уточнень, вбачається, що ОСОБА_1 просить суд:

визнати незаконними дії начальника філії ХОУ АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В. по не розгляду в порядку законодавства України його заяв від 12 серпня 2019 року, 26 жовтня 2019 року, 06 квітня 2020 року та 29 квітня 2020 року такими, що порушують його права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» та ст.40 Конституції України;

зобов`язати начальника філії ХОУ АТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В., за незаконні дії, яка вона спричинила споживачу послуг ОСОБА_1 , у відповідності з вимогами п.2 ст.22 та п.9 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» на протязі одного місяця сплатити йому матеріальну шкоду в розмірі 248 304грн. та моральну шкоду в розмірі 240 000грн.;

зобов`язати філію ХОУ АТ «Державний ощадний банк України» виплатити йому незаконно списані кошти в сумі 760грн.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який подано.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Встановлена цивільним процесуальним законом неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили, яке згідно ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України є обов`язковим для усіх органів та осіб.

Таке повністю узгоджується із принципом юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права і відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»). Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності (визначеності), який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів, а сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи (рішення від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04грудня 2019року у справі №917/1739/17 (провадження№ 12-161гс19 ) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту права або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебувають чотири справи: 644/3429/20 (дана справа), 644/9432/19, 644/8252/20, 644/3597/20 за позовом ОСОБА_8 .

Так, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, перебуває цивільна справа №644/9432/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , Голови управління АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів.

Предметом позовних вимог у цій справі є:

визнання незаконними дії голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного Андрія Григоровича по не розгляду заяв від 12 серпня 2019 року та 26 жовтня 2019 року такими, що грубо порушують його непорушні права, закріплені ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 40 Конституції України;

визнання незаконними дій голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного А.Г. по вказаній у клопотанні від 02 серпня 2019 року за підписом ОСОБА_9 банківської операції про перерахунок грошей з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 ;

зобов`язання голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного Андрія Григоровича в п`ятиденний строк видати на руки в письмовому вигляді споживачу послуг банка ОСОБА_10 детальніші відповіді на усі одинадцять запитань, вказаних в заяві від 26 жовтня 2019 року;

зобов`язання голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного А.Г. за незаконні дії, якими ОСОБА_5 наніс клієнту банка ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду у відповідності до вимог п.2 ст.22 та п.9 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом одного місяця виплатити ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 205 000грн. та моральну шкоду в сумі 205 000грн.

Також, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, перебуває цивільна справа №644/8252/20 за позовом ОСОБА_1 до начальника філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В., голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного А.Г., філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів.

Предметом позовних вимог у цій справі є:

визнання незаконними дій начальника філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В. про не видачі йому готівкових коштів в сумі 50 000грн. за його заявою від 16 жовтня 2020 року;

зобов`язання начальника філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В. видати йому негайно з його розрахункового рахунку грошові кошти в сумі 50 000грн.;

стягнення з начальника філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» Сорокаліта О.В. на його користь спричинену йому моральну шкоду в сумі 20 000грн.;

зажадання від голови управління АТ «Державний ощадний банк України» Пишного А.Г. в п`ятиденний строк надати йому у письмовому вигляді відповіді на питання поставленні ним в заявах від 21 жовтня 2020 року, а саме: а) чи укладав він АТ «Державний ощадний банк України» будь-який договір на отримання своєї пенсії за умов зняття з його рахунку !% + 15грн. ? б) хто та коли доводив до мого відома, що при отриманні ним пенсії він вимушений буде сплати зі свого рахунку на користь Банку 1% - 15грн. ?;

стягнути з голови управління АТ «Державний ощадний банк України» на його користь спричинену йому моральну шкоду в сумі 20 000грн.;

стягнути з кожного відповідача, а саме філії Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі: 310 000грн. за спричинену моральну шкоду без урахування інфляції; 5 000 000грн. пеню в розмірі 3% щоденної не отриманої пенсії; 310 000грн. моральну шкоду.

Також, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, перебуває цивільна справа №644/3597/20 за позовом ОСОБА_1 до начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича, заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Ганни Олексіївни про захист прав споживачів.

Предметом позовних вимог у цій справі є:

визнання дії начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова В.М., заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Г.О. такими, що порушують його права згідно Закону України «Про захист прав споживачів»;

зобов`язання начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова В.М. надати письмово відповіді на поставлені ним запитання та стягнути моральну шкоду з відповідачів на його користь у розмірі 50 000грн. з кожного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Разом з тим, вказаним вимогам оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Так, в оскаржуваній ухвалі суду судом не наведено які саме вимоги і у яких справах є тотожними, зміст позовних вимог та підстави позовів не з`ясовані, оцінка цим обставинам не надана, отже, висновок суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі є передчасним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотримання норм процесуального права і наявні підстави для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова