Справа №644/1644/21
провадження № 2/644/1447/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітало А.К. перебуває цивільна справа №644/1644/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. про визнання права власності на спадкове майно.

20 липня 2021 року, під час підготовчого судового засідання, головуючим доведено до відома учасників справи про надходження від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 зустрічної позовної заяви.

ОСОБА_1 , як на підставу для відводу головуючого посилається на те, що в ухвалі про об`єднання в одне провадження зустрічного позову з первісним зазначено, що вона в судовому засіданні не заперечувала проти об`єднання позовів. Однак насправді дане питання не обговорювалося під час засідання. Посилаючись на вказану обставину, ОСОБА_1 зазначає у заяві про відвід про те, що у неї виникли сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді у даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України «відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.»

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді зазначені у ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Вважаю заявлений відвід необґрунтованим та безпідставним у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, вирішення питання щодо об`єднання позовів належить виключно до дискреційних повноважень суду. Думки учасників провадження при вирішенні даного питання судом значення не мають.

Разом з цим, оскільки у сторони по справі, ще до початку розгляду справи по суті виник сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, вважаю, що для нормальної організації судового процесу та вирішення спору у розумні строки, за доцільне на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України прийняти рішення про самовідвід. При прийнятті рішення суд керується наступним.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду, що прямо передбачено п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, як підстава для задоволення заяви про самовідвід.

З аналізу викладених обставин, приходжу до висновку про неможливість розгляду у вказаному складі суду зазначеної цивільної справи.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40, 41, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сітало А.К., з підстав зазначених в заяві, вважати необґрунтованою.

Задовольнити самовідвід судді Сітало А.К. у цивільній справі № 644/1644/21.

Цивільну справу № 644/1644/21 передати для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. К. Сітало