Справа № 127/4059/21
Провадження № 22-ц/801/1522/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К.П.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуСправа № 127/4059/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Термекс»,

розглянув апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Вячеслава Олександровича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2021 року постановлену місцевим судом під головуванням судді Гуменюка К.П., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

17 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Вячеслав Олександрович звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Вячеслава Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Вячеслав Олександрович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2021 року та ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити клопотання в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції прийшов до помилкового висновку про порушення останнім строку подання заяви про стягнення судових витрат з наданням доказів, які підтверджують їх розмір, оскільки ним при поданні позову було зроблено заяву про попередній розрахунок судових витрат та подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення відповідного рішення. Крім того вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, сторона вправі подати докази понесених витрат і після ухвалення судом рішення, яке ухвалене в порядку спрощеного провадження.

Відповідач ТОВ «Термекс» не скористалось своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направило, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем було порушено порядок та строк подання заяви про стягнення судових витрат з наданням доказів, які підтверджують їх розмір.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Скасовано наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» від 11 січня 2021 року № 11/1-1К «Про скорочення штату працівників та звільнення» про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в товаристві з обмеженою відповідальністю «Термекс» на посаді заступника директора з продажу з 11 січня 2021 року. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 11 січня 2021 року по 05 травня 2021 року у розмірі 129 655 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 81 коп. (без вирахування податків та обов`язкових платежів). Проведено розподіл судового збору. (т. 1 а.с. 210-215).

17 травня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку позивачем подано до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (т. 1 а.с. 218-222) до якого приєднано договір про надання правової допомоги від 29 січня 2021 року (т. 1 а.с. 223-225), додаток до договору від 29 січня 2021 року (т. 1 а.с. 228-229), акт надання послуг від 14 травня 2021 року (т. 1 а.с. 226-227).

Водночас, 15 липня 2021 року постановою Вінницького апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» адвоката Крушельницького Ігоря Аркадійовича. Скасовано Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що розгляд цивільної справи проводився в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику сторін), в якому не проводяться судові дебати, а відтак унеможливлює право сторін подавати до суду докази передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України на відшкодування витрат пов`язаних із професійною правничою допомогою.

Проте, суд попередньої інстанції не врахував правовий висновок викладений у п. 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де вказано що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

При цьому, поза увагою місцевого суду, також залишилась та обставина, що звертаючись з позовом до суду позивач в позовній заяві, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а в п.3 прохальної частини позову просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Разом з тим, колегія суддів констатує те, що рішення суду попередньої інстанції ухвалене 05 травня 2021 року (т. 1 а.с. 210-215), а клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подане 17 травня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку (т. 1 а.с. 234), тобто з пропуском встановленого строку на подання такого клопотання з наданням доказів, які підтверджують їх розмір, що є самостійною підставою про відмову в задоволенні поданого клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до ст. 376 ЦПК України, змінити ухвалу суду першої інстанції в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Вячеслава Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Вячеслава Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину даного рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало