Єдиний унікальний номер судової справи №678/58/21
Номер провадження №2-678-261/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2021 року смт. Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Лазаренка А.В.,
за участю секретаря непийводи Л.Д.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду смт. Летичів справу за позовною заявою Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА
1. 21 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява згідно якої 25 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/014/18/164/06С та цього ж дня - додатковий договір про транш №1 за умовами яких відповідачу надано кредитні кошти в сумі 8000,00 грн., погоджено графік платежів по кредиту та процентам.
2. Представник позивача подав суду клопотання і просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення.
IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА
3. Відповідач до суду не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи за її відсутності, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві.
ІІІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ
4. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
5. 25 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та членом Кредитної спілки «СуперКредит» ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/014/18/164/06С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (п. 1.1). Цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 25 січня 2020 року (строк дії договору 24 місяці), але в будь-якому випадку зобов`язання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником (п. 5.1).
7. Відповідно до видаткового касового ордера від 25 січня 2018 року Кредитна спілка «СуперКредит» видала ОСОБА_1 кошти в сумі 8000,00 грн.
8. 09 листопада 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» сформувала ОСОБА_1 вимогу згідно якої повернення кредиту та сплату процентів відповідач здійснює з відхиленням від погодженого графіку платежів, тому позивач вимагає здійснити проплату простроченої заборгованості (по кредиту - 5697,50 грн., по нарахованим процентам - 8133,20 грн.) в термін до 19 листопада 2020 року, а у разі невиконання вимог щодо погашення заборгованості - буде звертатись до суду за захистом своїх прав.
Матеріали справи не містять доказів, що вимога дійсно направлялася відповідачу, однак в позовній заяві позивач стверджує про направлення цієї вимоги листом.
V. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
10. В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У ч. 2 ст. 625 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД
11. 25 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/014/18/164/06С, додатковий договір про транш №1, строк їх дії - з 25 січня 2018 року по 25 січня 2020 року, за умовами яких ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 8000,00 грн., погоджено графік платежів по кредиту та процентам.
12. Отже, у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
13. 09 листопада 2020 року позивач сформував ОСОБА_1 письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості в термін до 19 листопада 2020 року у зв`язку з невиконанням нею умов укладеного кредитного договору.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач, отримавши вказану вимогу (за умови її направлення позивачем), її виконала і погасила заборгованість.
Тобто, позивач констатує, що відповідач умови договору не виконала, отримані кредитні кошти не повернула, проценти та інші платежі за їх використання не сплатила.
15. Інформація про наявність заборгованості по кредитному договору міститься в наданих позивачем Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій і Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми.
Із розрахунків вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті тіла кредиту, тому така підлягає стягненню на користь позивача.
16. 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №444/9519/12 вказала, що згідно ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 90).
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91).
17. Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що Кредитна спілка «СуперКредит», як кредитор, у зв`язку із закінченням строку дії кредитного договору 25 січня 2020 року, з 26 січня 2020 року втратила право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та пеню за кредитом.
18. Згідно позовної заяви і наданих розрахунків позивач просить стягнути з відповідача проценти, які нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 26 січня 2020 року, однак такі вимоги не можуть бути задоволені, адже стягненню підлягає заборгованість станом на 25 січня 2020 року.
19. Стала практика Великої Палати Верховного Суду свідчить, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.
Таким чином, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
З кредитного договору випливає, що між сторонами виникло грошове зобов`язання, тому дія ч. 2 ст. 625 ЦК України поширюється на правовідносини між ними.
Оскільки ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання, тому у Кредитної спілки «СуперКредит» виникло право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат за періоди, які визначені позивачем у розрахунку, є обґрунтованими.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
20. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надала доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості, що є її процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково.
VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
21. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З платіжного доручення №633 вбачається, що Кредитна спілка «СуперКредит» сплатила судовий збір 28 грудня 2020 року в розмірі 2102,00 грн.
Разом з тим, позовна заява надійшла до суду 21 січня 2021 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2270 грн.
Отже, при поданні позовної заяви до суду судовий збір мав бути сплачений Кредитною спілкою «СуперКредит» у розмірі, який діяв станом на 01 січня 2021 року.
Враховуючи заявлені позовні вимоги судовий збір мав становити 2270 грн.
Хоча позовна заява прийнята судом до провадження, однак під час ухвалення рішення суд встановив, що при поданні позовної заяви позивач не в повній мірі сплатив судовий збір, тому питання про несплачений судовий збір підлягає вирішенню у рішенні.
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задовольняється частково, тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд вважає, що не сплачений Кредитною спілкою «СуперКредит» при поданні позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 168 грн. (2270,00 - 2102,00) необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави шляхом зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 43, 49, 76-83, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 272-273, 280-284, 351-352, 354-355 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
В решті позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» судовий збір в розмірі 1572,30 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Летичівським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: підпис А.В. Лазаренко
Суддя Летичівського
районного суду А.В. Лазаренко