Справа №442/5859/21
Провадження №2/442/1251/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що 08 лютого 2001 року між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року (справа №442/3823/18, провадження №2/442/1536/2018) було розірвано. Від даного шлюбу у них народився двоє синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу між ними, діти залишилися жити разом з нею та знаходилися на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача стягувались аліменти в її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частина із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначене підтверджується копією рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/2667/14-ц від 22 травня 2014 року та копією Постанови про передачу виконавчого провадження ВП № 44934998 від 20.02.2019 року, а також листом відокремленого підрозділу «Західна Електроенергетична система» ДП «НЕК Укренерго» про закінчення стягнення по виконавчому провадженню в зв`язку із звільненням працівника №04/52-2802 від 28.01.2019 року. 26 листопада 2020 року, їхній син ОСОБА_5 , досягнув повноліття, у зв`язку з чим виплата аліментів на його утримання припинилася. Разом з тим, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на даний час навчається у Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя на 2-му курсі на денній формі навчання, підстава - за кошти фізичних осіб, на факультеті інженерії машин, споруд та технологій для здобуття освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 275.03 - Транспортні технології (на автомобільному транспорті) на контрактній основі (понад державне замовлення).Строк навчання складає з 21.09.2020 року по 30.06.2024 року. Вартість навчання за весь період згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 72 320,00 грн. за весь строк навчання. Зазначені вище обставини підтверджуються копією Договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та ОСОБА_1 , а також Довідкою виданою Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя № 2/28-1420 від 07 липня 2021 року. В даний час, після досягнення повноліття син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується Довідкою №502-1, виданою виконавчим комітетом Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 06 липня 2021 року. Син не одружений, ніде не працює і не має власних доходів, так як продовжує навчання на денній формі. Вона, як матір дитини забезпечує сина необхідними коштами для оплати вартості навчання на контрактній основі, проживання в гуртожитку та на проїзд громадським транспортом, повноцінне харчування, одяг, ліки, навчальне приладдя, мобільний зв`язок, доступ до Інтернету та забезпечення всіма необхідними для навчання засобами. Однак, її доходів не вистачає для самостійного повноцінного утримувати їхнього сина. Для того, щоб син отримав омріяну спеціальність і став фахівцем у своїй справі, він змушений постійно заощаджувати та часто відмовляти собі у найнеобхіднішому. Відповідно, їхній син ОСОБА_5 потребує матеріальної підтримки і від свого батька, так як у зв`язку з навчанням на денній формі, дитина не може поєднювати навчання з офіційним працевлаштуванням. Відсутність матеріального утримання зі сторони батька ставить їхнього сина в скрутне матеріальне становище. Натомість, відповідач є фізично здоровою особою, знаходиться у працездатному віці, ніде офіційно не працює, не вчиняє будь-яких дій щодо пошуку роботи, оскільки на обліку в Центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу не перебуває. Вважає, що відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати допомогу у зв`язку із навчанням сина відмовляється, відтак змушена звернутися до суду за захистом його прав та законних інтересів. Просить позов задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні не отримав, повідомлення міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989р., батько(-ки) або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Згідно ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Згідно ч.І ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно 4.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги« батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аналогічні роз`яснення викладені в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де крім зазначеного роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у баггьків можливості надавати таку допомогу.

Матеріальне становище особи визначається, виходячи з вартості приналежного їй майна, рівня її доходів, а також величини витрат, які здійснюються нею на утримання себе та членів своєї сім`ї. Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп`ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу. г

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.І ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, баггьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Поряд з цим, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку І може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року становить - 2270 гривень, з 01 липня 2021 року - 2379 гривень, з 01 грудня 2021 року - 2481 гривня.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року становить - 2510 гривень.

У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього ж Кодексу).

Як вбачається із довідки за №2/28-1420 від 07.07.2021р., виданої Тернопільським національним технічним університетом ім.І.Пулюя, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахований з 21.09.2020р. до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя на факультет інженерії машин, споруд та технологій для здобуття освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 275.03- Транспортні технології ( на автомобільному транспорті), денна форма навчання; з 01.07.2021р. переведений на 2-й курс денної форми навчання за вищевказаною спеціальністю, термін закінчення навчання за освітнім рівнем «бакалавр» - 30.06.2024р.

Оскільки відповідно до вищезазначеної ст.199 Сімейного кодексу України підставами виникнення аліментного зобов`язання є сукупність таких юридичних фактів, як:

-продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття;

-недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років;

-потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням;

-наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Аналізуючи викладене,суд приходить до переконання, що заявлені вимоги слід задоволити в повному обсязі.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ст.ст.180,184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.20024 року, але не більш як до досягнення 23-х річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 грн. в користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий.

Суддя Гарасимків Л.І.