Справа № 524/9287/21
Провадження № 2-з/524/199/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про стягнення боргу спадкодавця зі спадкоємця

ВСТАНОВИВ :

04 жовтня 2021 року на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи з вищезазначеним позовом.

Разом з позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій просять суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що між сторонами виник спір з приводу стягнення боргу спадкодавця ОСОБА_5 зі спадкоємця, відповідача ОСОБА_4 , а саме заборгованості по аліментам у розмірі 182561 грн. 42 коп. Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та мати померлого ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що відповідач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та може набути в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_5 , позивачі просять накласти арешт на вказану квартиру.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

За ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у розмірі 182561 грн 42 коп., разом з тим, позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , однак матеріалами справи не підтверджено вартості даної квартири, для того, щоб суд міг визначити співмірність заявлених вимог вжитим заходам забезпечення позову.

До того ж, зі змісту позовних вимог вбачається, що майно, на яке позивачі просять накласти арешт, не є предметом спору, а матеріали справи не містять доказів, які б дозволяли перевірити співмірність заявлених вимог вжитим заходам забезпечення, та доказів, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно унеможливить або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову про стягнення грошових коштів.

На підставі викладеного, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153,157, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05.10.2021 року.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк