Постанова

Іменем України

05 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 295/5208/19-ц

провадження № 61-16843св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державний реєстратор прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Юбіпартнер Факторинг», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда Солюшн», товариство з обмеженою відповідальністю «Айс Тім»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д. О. та публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Юбіпартнер Факторинг» (далі - ТОВ «Юбіпартнер Факторинг»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда Солюшн» (далі - ТОВ «Ісіда Солюшн») та товариство з обмеженою відповідальністю «Айс Тім» (далі - ТОВ «Айс Тім»), про відсутність права

на задоволення вимог іпотекодержателя, визнання правомірним

та скасування рішення про державну реєстрацію права власності

на нерухоме майно.

Позовну заяву мотивовано тим, що 07 листопада 2007 року між

ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір,

на забезпечення виконання якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належне їй нежитлове приміщення, розташоване по

АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зазначала, що 21 квітня 2016 року між ПАТ «ПУМБ»

та ТОВ «Юбіпартнер Факторинг» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором.

Після здійснення відступлення ПАТ «ПУМБ» втратило право на отримання від боржника будь-яких сум за кредитним договором та договором забезпечення. У свою чергу, з моменту підписання зазначеної угоди

ТОВ «Юбіпартнер Факторинг» набуло права нового кредитора у повному обсязі, проте після відступлення права вимоги за кредитним договором

та договором іпотеки 22 квітня 2016 року ПАТ «ПУМБ» звернулося

до державного реєстратора із заявою про здійснення державної реєстрації права власності на іпотечне майно.

Рішенням державного реєстратора від 28 квітня 2016 року за ПАТ «ПУМБ» було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності відбулась на підставі договору іпотеки.

Посилаючись на те, що на час проведення зазначеної реєстрації

ПАТ «ПУМБ» втратило право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки та ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати відсутність у ПАТ «ПУМБ» права на задоволення вимог як іпотекодержателя за договором іпотеки, яким було забезпечене основне зобов`язання

за кредитним договором від 07 листопада 2007 року щодо переходу

до нього права власності на нежитлове приміщення, яке розташоване

по АДРЕСА_1 , а також визнати неправомірним (протиправним) рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на зазначене нежитлове приміщення

за ПАТ «ПУМБ».

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» та будь-яким іншим фізичним

чи юридичним особам користуватися, володіти та розпоряджатися нежитловим приміщенням, розташованим по

АДРЕСА_1 , а також вчиняти щодо нього будь-які дії, направлені

на розпорядження ним, у тому числі шляхом його продажу та/або передачі

в користування іншим особам, а також заборони внесення змін

до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заяву мотивовано тим, що банк систематично вчиняє дії, спрямовані

на відчуження цього нерухомого майна на користь третіх осіб, що може,

на думку ОСОБА_1 , істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам користуватися, володіти та розпоряджатися нежитловим приміщенням, розташованим по

АДРЕСА_1 , а також вчиняти щодо нього будь-які дії, направлені на розпорядження ним, у тому числі шляхом його продажу та/або передачі в користування іншим особам, а також заборони внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня

2019 року у складі судді Перекупки І. Г. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Вирішено вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам користуватися, володіти та розпоряджатися нежитловим приміщенням загальною площею 370,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти щодо нього будь-які дії, направлені на розпорядження ним, у тому числі шляхом його продажу або/та передачі в користування іншим особам,

а також заборони внесення змін до Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно та до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Айс Тім» задоволено. Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю підстав вважати,

що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушеного чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до суду

з позовом, у якому просила серед інших позовних вимог визнати неправомірним (протиправним) рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що застосування заходів щодо забезпечення позову в межах цієї справи є необхідною мірою, оскільки у разі невжиття такої міри відповідачі можуть розпорядитися спірним майном, що у випадку задоволення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року відмовлено. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року та витребувано матеріали цивільної справи № 295/5208/19-ц із Богунського районного суду м. Житомира.

У грудні 2020 року матеріали справи № 295/5208/19-ц надійшли

до Верховного Суду.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Айс Тім»

на касаційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення

є законними та обґрунтованими.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ «ПУМБ»

на касаційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення

є законними та обґрунтованими.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так

і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»

(із змінами від 12 червня 2009 року), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем

на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання

чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості

і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову

і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду

у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, приймаючи постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам користуватися, володіти та розпоряджатися нежитловим приміщенням, розташованим по

АДРЕСА_1 , вчиняти щодо нього будь-які дії, направлені на розпорядження ним, у тому числі шляхом його продажу та/або передачі в користування іншим особам та заборони внесення змін

до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 не визнає наявність

у ПАТ «ПУМБ» права на задоволення його вимог на підставі іпотечного договору й у зв`язку з цим просить визнати неправомірним та скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності

на це майно за банком, обґрунтовано вважав що у цьому випадку інститут забезпечення позову не виконуватиме властиву йому функцію, а лише призведе до непропорційного обтяження прав третіх осіб, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено наявності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

Разом із цим, ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів

на підтвердження необхідності забезпечення позову у такий спосіб, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову

у задоволенні заяви.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович