Справа № 486/1193/21
Провадження № 2/486/632/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі - Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбних відносин з ОСОБА_2 має сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2017 році вона з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, син залишився проживати з нею. На даний час син повнолітній, з 01.2019 року він є студентом ОР «бакалавр» денної форми навчання спеціальності «хімія» хімічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідні кошти на проїзд до місця навчання, оплату проживання, придбання одягу, продуктів харчування, підручників тощо. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання. Домовитися з відповідачем про наданням ним матеріальної допомоги сину не надається можливим, що стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, що продовжує навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі.

Відповідач також не з`явився до суду, але надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що з 20.09.2021 р. по 03.10.2021 р. включно перебуває у щорічній плановій відпустці та знаходиться за межами м. Южноукраїнськ, а тому просить розглянути справу без його участі з урахуванням його відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.04.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, Україна, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком - ОСОБА_2 та матір`ю - ОСОБА_1 .

На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім та з 01 вересня 2019 р. навчається в Київському національному університету імені Тараса Шевченка, є студентом третього курсу ОР "бакалавр", дененної форми навчання спеціальності "хімія" хімічного фікультету даного навчального закладу, закінчує навчання 30 червня 2023 року, про свідчить копія довідки за № 259 від 21.07.2021 р..

У зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

В силу ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно до припинення навчання, мотивуючи тим, що син навчається за рахунок держави, працює неофіційно та отримує дохід.

13.09.2021 р. ОСОБА_1 подала відповідь на відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якій вказала, що син ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням проходив стажування в ТОВ «НВП» УКРОРГСИНТЕЗ» з 25.01.2021 р. по 30.06.2021 р. на підставі угоди про стажування від 25.01.2021 р., про що надала довідку за № 2691 від 09.09.2021. Син проживає в гуртожитку, вартість якого відповідно до розпорядження Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 07 від 29.01.2021 р. становить 1 160 гривень на місяць.

21.09.2021 р. ОСОБА_2 надав заперечення на відповідь ОСОБА_1 на його відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в Україні з 12 березня 2020 року встановлено карантин, який продовжено до 01 жовтня 2021 року і в цей період навчання проходить дистанційно, тому син може працювати та отримувати дохід.

23.09.2021 р. ОСОБА_1 подала відповідь на заперечення ОСОБА_2 на її відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказала, що під час проходження сином стажування в ТОВ «НВП «УКРОРГСИНТЕЗ» в м. Київ, навчання в університеті проходило дистанційно. На даний час в університеті дистанційного навчання не має. У зв`язку з денною формою навчання син ніде не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Позивач просить суд стягнути з відповідачааліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно і до закінчення сином навчання. Відповідач позовні вимоги визнав частково і згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 від усіх видів його доходу щомісячно до припинення навчання, мотивуючи тим, що син навчається за рахунок держави, працює неофіційно та отримує дохід. На підтвердження своїх заперечень щодо розміру аліментів, вказаного позивачем, відповідач доказів суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Такого висновку суд прийшов з урахуванням, що відповідач працює на ВП «Южно-Українська АЕС», має стабільний заробіток. Доказів того, що через стан здоров`я, наявність на утриманні інших осіб або наявність інших обставин, що унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, у вказаному позивачем розмірі, ОСОБА_2 суду не надав.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, що продовжує навчання, задоволенню не підлягають,так як це не передбачено положеннями СК України. СК України встановлює лише для неповнолітніх дітей мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Що стосується доводів відповідача щодо звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 , а не самого сина, то суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Томськ-7, Росія, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Уфа, Башкортостан, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23 липня 2021 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23-х років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Томськ-7, Росія, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін