Справа № 682/1432/21
Провадження № 2/682/658/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Захарчук С.П.,

за участі представника позивача адвоката Козійчука О.І.,

представника відповідача Фердман О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшен» про стягнення 111 868,12 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшен» про стягнення 111 868,12 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обгрунтування позову позивач вказував, що 13 травня 2004 року він був прийнятий на роботу до ЗАТ «Славутський комбінат «Будфарфор». 04 серпня 2020 року відповідно до наказу № 428-к позивач був звільнений з посади інженера з комплектації устаткування дільниці технічного забезпечення ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» в порядку п. 1 ст. 40 КЗпП. Причину його звільнення мотивовано скороченням штату працівників.

Позивач вважаючи, що його було звільнено незаконно звертався за захистом свого права до Славутського міськрйонного суду Хмельницької області.

Так, рішенням Славутського міськрйонного суду Хмельницької області від 14.12.2020 року позивачу було відмовлено в позові до ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшен» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.04.2021 року частково було задоволено апеляційну скаргу позивача, якою скасовано рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ № 428-к від 04.08.2020 про звільнення позивача та поновлено його на посаді інженера з комплектації устаткування дільниці технічного забезпечення ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн». З відповідача ПАТ «Геберіт Керамік Продакшн» стягнуто на користь позивача 15 981грн. 16 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.08.2020 по 04.09.2020, 5 000 грн моральної шкоди та 2920 грн. судових витрат, в решті позову відмовлено.

Позивач вказує, що відповідач виплатив йому середній заробіток за період з 05.08.2021 року по 04.09.2020 року. Вказує, що його на підставі рішення Хмельницького апеляційного суду фактично було поновлено на роботі лише 06.04.2021 року та що за період з 04.09.2020 року по 05.04.2021 року відповідач не здійснив виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

21.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період. Однак, листом відповідача від 29.04.2021 року позивачу було відмовлено у виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.09.2020 року по 05.04.2021 року. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 04.09.2020 року по 05.04.2021 року та моральну шкоду у розмірі 35 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Козійчук О.І. підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити.

Представник відповідача Фердман О.М. на підтвердження доводів поданого нею до суду відзиву на позовну заяву в судовому засіданні щодо позову заперечила, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив визначений законом тримісячний термін на звернення до суду про врішення трудового спору з дня, коли він дізнався про порушення свого права, про застосування строку представник підтримала подану стороною відповідача заяву.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.04.2021 року в справі 682/1873/20 (провадження №22-ц/4820/379/21) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2020 року встановлено, що з 13 травня 2004 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ЗАТ «Славутський комбінат «Будфарфор», на посаду майстра ремонтно-механічного цеху.

05.07.2007 позивач був переведений у відділ головного механіка на посаду інженера з комплектації устаткування.

01.06.2011 ЗАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» перейменовано в ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор».

10.12.2018 ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» змінило тип та назву на Приватне акціонерне товариство «Геберіт Керамік Продакшн».

Згідно з наказом генерального директора ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» від 24 грудня 2019 року № 151зп «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису товариства на 2020 рік», з 01.01.2020 затверджено організаційну структуру та штатний розпис товариства.

Відповідно до наказу генерального директора ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» від 23.04.02020 № 42зп «Про внесення змін в штатний розпис», вирішено у зв`язку із зменшенням об`єму робіт на Дільниці технічного забезпечення, в штатному розписі Дільниці, скоротити одну штатну одиницю за посадою «інженер з комплектації устаткування».

Згідно з повідомленням про заплановане вивільнення № 901/01-18 від 06.05.2020, ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку із зменшенням об`єму робіт на дільниці технічного забезпечення та на виконання наказу від 23.04.2020 № 42зп посада «інженер з комплектації устаткування», яку останній займав, підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП. У повідомленні вказано, що у разі виникнення вільної вакансії до закінчення двомісячного терміну попередження, така буде запропонована ОСОБА_1 . Із вказаним повідомленням ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис.

20.07.2020 адміністрацією ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» до профспілкової організації «Фарфоровик» було подано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади інженера з комплектації устаткування.

Згідно з витягом з протоколу № 142 від 21.07.2020, на засіданні профкому було вирішено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 ЗКпП України.

04 серпня 2020 року згідно з наказом № 428к генерального директора ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн», позивача звільнено з посади інженера з комплектації устаткування дільниці технічного забезпечення ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» в порядку п. 1 ст. 40 КЗпП.

Вказаною постановою Хмельницького апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу позивача, скасовано рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ № 428-к від 04.08.2020 про звільнення позивача та поновлено його на посаді інженера з комплектації устаткування дільниці технічного забезпечення ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн», а також стягнуто з відповідача ПАТ «Геберіт Керамік Продакшн» на користь позивача 15 981грн. 16 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.08.2020 по 04.09.2020, 5 000 грн. моральної шкоди та 2920 грн. судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, за змістом позовної заяви позивач підтвердив факт виплати йому відповідачем середнього заробітку за період з 05.08.2021 року по 04.09.2020 року, тобто відповідно до резолютивної частини рішення Хмельницького апеляційного суду.

На підставі рішення Хмельницького апеляційного суду позивача фактично було поновлено на роботі 06.04.2021 року, що сторонами не оспорюється.

Проаналізувавши обставини, встановлені рішенням Хмельницького апеляційного суду, слід дійти висновків, що позивачу про факт порушення його трудового права було відомо з 04 серпня 2020 року, тобто з дня ознайомлення його з наказом № 428к генерального директора ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» про звільнення його з посади інженера з комплектації устаткування дільниці технічного забезпечення ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» в порядку п. 1 ст. 40 КЗпП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18, виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати. Отже, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні ст. 2 ЗУ "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, викладене дає підстави для висновків, що позивач пропустив визначений законом тримісячний термін на звернення до суду за захистом свого порушеного трудового права, а саме, стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.09.2020 року по 05.04.2021 року. Адже дізнавшись про порушення свого трудового права 04.08.2020 року (дата наказу про звільнення) позивач звернувся з вказаним позовом до суду про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.09.2020 року по 05.04.2021 року лише 06.07.2021 року, при тому, що тримісячний строк на звернення його за захистом порушеного права до суду почав перебіг з 05.08.2020 та сплив 05.11.2020.

З огляду на вказане також не підлягає до задволення вимога позову про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 35 000 грн, як така яку позивач повязує із основною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшен» про стягнення 111 868,12 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.