Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3313/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30.09.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І., про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Чоловік (батько позивачки) спадкодавці помер, спадкоємцем першої черги є діти спадкодавця - відповідач по справі.

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріуса не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, який був втрачений ще за життя спадкодавця.

Наявність спадкового майна підтверджується інформаційною довідкою, в якій вказано, що житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору дарування. Копії договору дарування та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримані з архівного відділу КП «Виноградівське РБТІ».

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, змушений звернутися до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, проте її представник ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. позовні вимоги підтримують. У разі неявки відповідача не заперечують щодо винесення заочного рішення (а.с.41).

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що стверджується судовими розписками, наявними у матеріалах справи (а.с. 34, 40) у судове засідання з невідомих суду причин повторно не з`явилася, клопотання про відкладення слухання справи, а також відзиву на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, суд, керуючись ст.280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. про розгляд справи повідомлена (а.с.38), однак у судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 (а.с.6).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.1980 року (а.с.5).

Заповіту спадкодавець не залишила.

Батько позивачки та чоловік спадкодавця відповідно ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем першої черги є донька спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_2 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 20.07.1972 р. (а.с.18).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги.

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірною будівлею, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою ФОП ОСОБА_7 від 22.05.2019 року (а.с.16).

Згідно вказаної довідки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 станом на травень 2019 року завершений будівництвом. На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок - позначений в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 66.0 кв.м., в тому числі житлова - 32.0 кв.м. стіни блоки саманні, побудований у 1928 році. Літня кухня (стіни блоки саманні) - літера «Б», Убиральня (стіни - цегла ) - літера «В», Свинарник (стіни - цегла) - літера «Г», Сарай (стіни - шлакоблоки) - літера «Д», Сарай (стіни - цегла) - літера «Е», Хвіртка (металева сітка) - позиція 1, Ворота, хвіртка (металопрофільний лист) - позиція 1, 2, Огорожа (металопрофільний лист на бетонному цоколі) - позиція 3. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Данік В.В. 14.09.1972 року за реєстром №3492 та договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Мелеш М.М. 28.08.1973 року за реєстром №4034 за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, що підтверджується копією технічного паспорту житлового будинку з надвірною будівлею, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Рішко О.І.

Листом від 28.01.2020 р. №4/01-16 приватний нотаріус Рішко О.І. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Доказів звернення відповідачем до нотаріуса або прийняття спадщини у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України матеріали справи не містять, а відтак зазначене дає підстави вважати, що відповідач спадщину не прийняла.

Відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою першої черги спадкування, як донька спадкодавця, спадщину прийняла як в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і подала заяву про прийняття спадщини. Спадковий будинок будівництвом завершений, рахується за спадкодавцем, однак правовстановлюючих документів спадкодавцем за життя не виготовлено, що є перешкодою позивачу в оформленні спадкових прав. Іншого способу захистити своє право у спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо