1Справа № 0818/8719/2012 6/335/269/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву Державної організації «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області» про затвердження мирової угоди, заінтересована особа ОСОБА_1 , -

встановив:

Державна організація «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області» звернулася до суду із заявою про затвердження між нею та ОСОБА_1 мирової угоди .В заяві стягувач зазначає, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2012 у справі №0818/8719/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДО «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області» суму заборгованості за договором в розмірі 206 137 (двісті шість тисяч сто тридцять сім) грн. 77 коп., пеню у сумі 155088 (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімдесят вісім грн..), штраф 10593,05 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто три тисячі) грн. 05 коп., судові витрати понесені у зв`язку із оплатою судового збору в розмірі 3352 (три тисячі триста п`ятдесят дві грн.) 82 грн. та витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 240 грн., а всього 375411 (триста сімдесят п`ять тисяч чотириста одинадцять) грн. 64 коп.

Наразі виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у даній справі закінчено (що підтверджується відомостями з АСВС, а тому подати мирову угоду виконавцю для передачі в суд не видається за можливе. Сторони дійшли згоди укласти мирову угоду в процесі виконання рішення (мирова угода від 01.10.2021) за умовами, викладеними в ній. У зв`язку з цим просять суд затвердити мирову угоду від 01.10.2021.

Розглянувши вказану заяву подану в порядку ст. 434 ЦПК України, доходжу висновку, що вказана заява не може бути прийнята до розгляду з огляду на наступне.

Положеннями ЦПК України передбачено право сторін укласти мирову угоду як на будь-якій стадії судового процесу, так і в ході виконання рішення суду.

Порядок звернення до суду із заявою про затвердження мирової угоди залежить від того, на якому з зазначених етапів укладається мирова угода.

Під час судового розгляду справи сторони повідомляють суд про укладення мирової угоди спільною письмовою заявою (ч.7 ст.49, ч.2 ст.207 ЦПК України), а в ході виконання рішення суду - подають укладену в письмовій формі мирову угоду державному або приватному виконавцеві, який передає її для затвердження до суду, що видав виконавчий документ (ч.1ст. 434 ЦПК України).

Системний аналіз та тлумачення ст. 207 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.

Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється. Разом з тим процес захисту прав продовжується у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку (виконавче провадження).

При цьому добровільний порядок, на відміну від примусового, на законодавчому рівні не регулюється.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

У ч. 1 ст. 434 ЦПК України закріплено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Отже, на законодавчому рівні встановлений імперативний припис щодо часу, коли може бути укладена мирова угода після ухвалення судового рішення, тобто закінчення судового процесу, та кола суб`єктів, уповноважених звернутися до суду з клопотанням про затвердження мирової угоди, які розширеному тлумаченню не підлягають.

На відміну від раніше чинної ч. 1 ст. 372 ЦПК України 2004 року, викладеної в новій редакції відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», яка дозволяла укладення мирової угоди як до відкриття виконавчого провадження, так і під час виконавчого провадження, у ч. 1 ст. 434 ЦПК України встановлено, що зазначене право може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження.

Суб`єктами, які уповноважені звертатися до суду з клопотанням про затвердження мирової угоди, є державні або приватні виконавці, на виконанні в яких перебуває відповідне виконавче провадження. (Правова позиція Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 753/16296/14-ц (провадження № 61-8665св2)0, згідно до якої районний суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, повернув заявникам клопотання про затвердження мирової угоди у спорі про стягнення заборгованості за кредитним договором, подане сторонами після ухвалення судового рішення у справі. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погодився із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій.

Отже, законодавцем чітко визначено суб`єкт, який має право подати до суду клопотання про укладення мирової угоди, укладеної в процесі примусового виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що заява Державної організації «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області» не подана до суду державним або приватним виконавцем, що вказує на те, що при подачі заяви про затвердження мирової угоди було порушено порядок, визначений ст. 434 ЦПК України, заява подана неналежним суб`єктом, а тому заява підлягає поверненню.

З огляду на наведене вище, вказану заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 434 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву Державної організації «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області» про затвердження мирової угоди, заінтересована особа ОСОБА_1 , повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню у разі усунення підстав, що стали причиною повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано суддею 05.10.2021 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова