Єдиний унікальний номер справи 756/258/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про зняття арешту з коштів боржника,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з коштів боржника. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2456. На виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було відкрито виконавче провадження № 63032726. В межах даного виконавчого провадження 15.09.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника. На підставі зазначеної постанови було накладено арешт на рахунок позивача, відкритий в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що вказаний рахунок відкритий для отримання ним заробітної плати, яка являється єдиним джерелом його доходу. У зв`язку з вищевикладеним, просив суд зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я позивача в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави в повній мірі наведеним вимогам воно не відповідає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

У відповідності до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З урахуванням вищевикладеного, оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця щодо виконання несудових рішень віднесене до юрисдикції адміністративного судочинства.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-437цс18.

В даному випадку позивач подав до суду позов про зняття арешту з власного рахунку, який був накладений приватним виконавцем в ході виконавчого провадження №63032726 від 15.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі дії, які фактично оскаржує позивач, були здійснені в рамках виконання не рішення цивільного суду, а виконання виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, з огляду на вищевказане, юрисдикція даного спору відноситься до адміністративного судочинства.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255ЦПК України однією з підстав для закриття провадження у справі є випадок, коли справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 ЦПК України, відповідно до п. 1 частини 1 якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції фактично розглянув адміністративний спір, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п.1 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 377, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку ч. 1 ст. 256 ЦПК України із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько