Ухвала

05 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 570/4030/18

провадження № 61-11228св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,15 га; визнати незаконним та скасувати рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09 грудня 2009 року № 1098 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 400612; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :06:040:0589, укладений 24 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Самсонюком Ф. П. (реєстровий номер 1009), та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1858124, від 22 квітня 2013 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року скасовано. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,15 га в селі Малий Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано незаконним та скасовано рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09 грудня 2009 року № 1098 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0876 га в селі Малий Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 400612, виданий ОСОБА_2 на підставі рішень Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 та від 09 грудня 2009 року № 1098, на земельну ділянку площею 0,0876 га, розташовану в селі Малий Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :06:040:0589, укладений 24 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Самсонюком Ф. П. (реєстровий номер 1009). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 липня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Рівненського районного суду Рівненської області.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко