Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гурової Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сартанської територіальної громади Донецької області, третя особа Друга Маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Сартанської територіальної громади Донецької області, третя особа Друга Маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за тією ж адресою, площею 0.39га, кадастровий номер :01:000:0516, на якій розташований зазначений житловий будинок, що належали померлій на підставі договору купівлі-продажу. 17.02.1999 року матір`ю було складено заповіт, яким мати усе майно заповідала позивачу. У встановлений законом строк вона зверталась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що є розбіжності в інформації про цільове призначення земельної ділянки, яка міститься у Державному акті на право приватної власності на землю, «для ведення особистого підсобного господарства», тоді як у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки зазначено «для ведення особистого селянського господарства». Згідно відповіді на запит відділом у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено, що приєднаним до Волноваського району територіям жодна земельна документація і архівні примірники державних актів до відділу не передавались, тому не має інформації про те кому та на якій підставі видавався державний акт. На теперішній час у позивача не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, тому просила визнати за нею право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку після смерті її матері ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, у позові зазначила про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача - Сартанська територіальна громада Донецької області у судове засідання не з`явився. 16.08.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у його задоволенні, у зв`язку з тим, що спадковий житловий будинок розташований на земельній ділянці, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, а не для житлової забудови. Площа земельної ділянки 0.39га, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку у сільських населених пунктах не більше 0.25га. Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки не має прво використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Представник третьої особи - Друга Маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) Єнакіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 12.06.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записано: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .

З свідоцтва про реєстрацію шлюбу Серія НОМЕР_2 , виданого будинком одруження м. Жданов Донецької області 20.11.1971 року, вбачається, що 20.11.1971 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

З свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 , виданого будинком одруження м. Жданов Донецької області 03.09.1969 року, вбачається, що 03.09.1969 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь.

З договору купівлі-продажу від 02.03.1990 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та розташований на присадибної земельної ділянці земель колгоспу «Павлопольський».

Згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія ДН, виданим на підставі рішення Заможненської сільської ради Тельманівського району Донецької області 26.04.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0.39га, яка розташована на території с. Заможне Заможненської сільської ради, для ведення для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 18.05.2020 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:000:0516, площею 0.3900 для ведення особистого сілянського господарства належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно державного акту від 26.04.1994 ДН б/н, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування Заможненської сільської ради 26.04.1994 року.

Згідно інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації» за вих. №1153 від 06.12.2019 року право власності на житловий будинок, розташований за АДРЕСА_2 (номер будинку надано на підставі даних по господарської книги №1, особливий рахунок № НОМЕР_5 , згідно довідки Чермалицької сільської ради №984 від 21.08.2019), зареєстровано 13.03.1990 року КП «Волноваське БТІ», в реєстраційній книзі №1 під реєстровим №68 за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 02.03.1990 секретарем виконавчого комітету Заможненської сільської ради, реєстр №19.

Згідно листа виконавчого комітету Сартанської селищної ради Донецької області №185 від 12.03.2021 року, відповідно до Державного акту на право власності на земл. серіїДН цільове призначення земельної ділянки - ведення підсобного господарства. Архівні матеріали та матеріали польових геодезичних робіт по виготовленню державного акту на земельну ділянку у сільській раді та відділі Держгеокадастру у Волноваському районі відсутні. Чермалик адміністративно відійшов до Волноваського району, на підставі постанови ВРУ №32-Vііі від 11.12.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області», усі документи до 2012 року залишилися на окупованій території у смт. Тельманове в архивах районного рівні.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.11.2020 року, виданої державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Шаповалової Л.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку тим, що згідно Державного земельного кадастру, цільове призначення земельної ділянки вказано «01.03. Для ведення особистого селянського господарства». Згідно державного акту на право приватної власності на землю - «для ведення особистого підсобного господарства». Згідно довідки виконавчого комітету Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області, цільове призначення ділянки не змінювалося.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1.ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Осіб, які б мали право на обов`язкову долю в спадщині судом не встановлено.

Згідно ст.ст. 328, 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до реєстрації.

Одним із правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. Згідно ст.13 Закону України «Про власність», об`єктами права приватної власності є житлові будинки, квартири, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", вбачається, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 79, 80, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, Закону України «Про власність», ст. ст..331, 327, 1268, 377 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0.39 га, кадастровий номер :01:000:0516, яка розташована за алресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного судуі, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.10.2021 року.

Суддя: Н.В.Писанець