22 вересня 2021 року
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Крата В. І., Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сталь» про визнання права на відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, третя особа -Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області,
Короткий зміст судового рішення
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року касаційні скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Приватного акціонерного товариства «Сталь» задоволено. Постанову Луганського апеляційного суду від 03 червня 2020 року скасовано, ухвалу Сєвєродонецького міського суд Луганської області від 24 березня 2020 року залишено в силі. Понесені Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 2 102,00 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Понесені Приватним акціонерним товариством «Сталь» судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 2 102,00 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Короткий зміст вимог заяви про виправлення описки
У квітні 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області подало до Верховного Суду заяву про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020року, у якій просить суд виправити помилку у резолютивній частині постанови та замість «Понесені Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 2 102,00 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» вважати написаним «Понесені Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 2 102,00 грн стягнути з державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Подана заява про виправлення описки мотивована тим, що виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок № 845). Проте, Порядку компенсації судових витрат із Державного бюджету України законодавством не визначено.
Позиція Верховного Суду
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській областіпро виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року.
Згідно з частинами першою і шостою статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Під час розгляду заяви про виправлення описки встановлені підстави для постановлення окремої ухвали з огляду на таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Цей Порядок також не передбачає законодавчого регулювання питання компенсації судового збору на підставі частини сьомої статті 141 ЦПК України, а стосується виконання рішень про стягнення грошових коштів державного та місцевих бюджетів або боржників з певним цільовим призначенням, а також про повернення помилково або надміру сплаченого судового збору.
Сфера застосування зазначеного Порядку № 845 визначена пунктом 16 цього нормативно-правового акта, згідно з яким органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:
1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету;
2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;
3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;
4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;
5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;
6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.
За пунктом 35 Порядку № 845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.
Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної: фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування; органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування у сфері нормотворчої діяльності (пункт 41 Порядку № 845).
Аналіз наведених положень Порядку № 845 дає підстави для висновку, що цей нормативно-правовий акт не містить правил щодо порядку та умов компенсації судового збору, сплаченого учасником справи, на певному етапі розгляду справи, у разі звільнення протилежної сторони від такого обов`язку.
Компенсація судових витрат стороні за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за правилами частини сьомої статті 141 ЦПК Україниє результатом розподілу судових витрат, який здійснюється судом за наслідками вирішення справи на відповідному етапі (розгляд справи по суті, апеляційний чи касаційний перегляд справи).
За таких обставин, враховуючи, що у справі, яка переглядалася у Верховному Суді, заявник сплатив судовий збір у належному розмірі, висновки про його помилковість чи надмірність сплати відсутні, компенсація судового збору стороні здійснена як результат розподілу судових витрат у справі, Верховний Суд не встановив наявності умов для застосування Порядку № 845 до спірних правовідносин, які мають іншу правову природу на відміну від помилково чи надмірно сплаченого судового збору.
При вирішенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про виправлення описки, Верховним Судом проаналізовано можливість застосування постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590. За висновком Верховного Суду указаний нормативний документ також не регулює питання компенсації судового збору на підставі частини сьомої статті 141 ЦПК України.
Отже, за наведених обставин, Верховний Суд констатує наявність неврегульованих суспільних відносин, що виникають з підстав, передбачених частиною сьомою статті 141 ЦПК України.
Відносини з компенсації судових витрат неможливо прирівняти до відшкодування шкоди державою, а так само не допускається врегулювання публічно-правових відносин за аналогією права чи закону.
Аналіз змісту частини сьомої статті 141 ЦПК України не передбачає передумов для формування законодавчо обґрунтованої відповіді на те, у яких розмірах відбувається компенсація судового збору та за яких умов сторона вправі вимагати таку компенсацію від держави.
Конституційний Суд України у Рішенні від 16 березня 2004 року № 6-рп/2004 у справі № 1-3/2004 зазначив, що відповідно до статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Прагнення держави до збалансованості та наповнення бюджету України реалізується через визначення джерел надходження до державного бюджету і потреб на видатки, що безпосередньо чи опосередковано пов`язано зі сферою цінової політики, яка має бути спрямована на забезпечення соціальних гарантій у першу чергу для низькооплачуваних і малозабезпечених громадян.
Отже, наявність описаної прогалини у законодавстві має бути усунута повноважним органом державної влади. Враховуючи, що головним розпорядником бюджетних коштів є Кабінет Міністрів України, то саме він і має визначити, якими є видатки за частиною сьомою статті 141 ЦПК України та у якому порядку, за рахунок яких коштів та за яких умов вони підлягають компенсації стороні, яка їх понесла.
Станом на цей час правило частини сьомої статті 141 ЦПК України носить бланкетний характер, оскільки у законодавстві не передбачено механізму реалізації її положень.
Кількість звернень учасників судових процесів до суду з вимогами про стягнення компенсації понесених судових витрат у вигляді судового збору за рахунок коштів держави шляхом списання їх безпосередньо з Державного бюджету України зростає, зокрема, і шляхом подання заяв про усунення описок у судових рішення, як і у цій справі, тому Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали за результатами розгляду заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про виправлення описки у постанові Верховного Суду.
Відповідно до частин сьомої і дев`ятої статті 262 ЦПК України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне інформувати Кабінет Міністрів України про виявлену при здійсненні правосуддя судами України неврегульованість процедури компенсації судового збору за рахунок держави на користь сторони, яка понесла такі витрати, у разі звільнення протилежної сторони від такого обов`язку.
Верховний Суд вважає, що такий порядок підлягає розробці Кабінетом Міністрів України, як головним розпорядником бюджетних коштів.
Керуючись статтями 262, 420 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
Рекомендувати Кабінету Міністрів України розробити спеціальний порядок компенсації судового збору за рахунок держави.
Про прийняті відповідні заходи реагування повідомити Верховний Суд протягом двох місяців.
Окрема ухвала оскарженню не підлягає.
ГоловуючийО. В. Ступак
СуддіІ. Ю. Гулейков