Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1772/20 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/1772/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої пожежею за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Заполовської Т.Г. в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 200 000,00 грн матеріальної шкоди, завданої пожежею. Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі договору купівлі продажу від 01.11.2006 вона є власником 72/100 частки житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.09.2008 Серії ССІ №713346. Власницею решти 28/100 частки зазначеного вище житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.07.2012 серії СЕА №644055.

Зазначає, що з 2007 року проводила реконструкцію належної їй частки житлового будинку, а саме добудовано мансарду, в результаті чого загальна площа будинку суттєво збільшилася, що підтверджується копією технічного паспорта від 05.09.2006 та копією технічного паспорта від 14.09.2010. У свою чергу ОСОБА_2 тривалий час не проводила ремонтних робіт у належній їй частині житлового будинку, що призвело до його частково зруйнування. Крім того вказує, що відповідач ОСОБА_2 використовує свою частку житлового будинку в якості господарської будівлі для утримання птиці та дрібних свійських тварин.

16 квітня 2020 року в результаті порушення ОСОБА_2 правил пожежної безпеки при експлуатації електромережі виникла пожежа, якою було знищено покрівлю належного позивачу ОСОБА_1 житлового будинку та господарської будівлі, вікна та перекриття мансардного поверху, а також пошкоджено меблі та підлогу.

Відповідно до Акту про пожежу від 17.04.2020, складеного комісією у складі головного фахівця Новоград Волинського МРВ УДСНС України у Житомирській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_4 орієнтовна сума збитків становить: 305000,00 грн прямі збитки; 342700,00 грн побічні збитки. Згідно звіту про оцінку майна від 24.04.2020 №Н-39/04/2020 розмір можливої ринкової вартості матеріальної шкоди, завданої житловому будинку внаслідок пожежі 419 710,00 грн. Обґрунтовуючи розмір заподіяної шкоди, зазначає, що ОСОБА_2 участі у ліквідації пожежі та її наслідків не приймала, ні матеріальної, ні фізичної допомоги не надавала, ходом робіт з відновлення пошкодженого будинку не цікавилася. Вважає, що вказаними діями, відповідач ОСОБА_2 завдала матеріальну шкоду, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану пожежею у сумі 200 000 грн та 840, 80 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову. Вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які висновки судових експертиз, що підтверджують дійсні причини пожежі, а тому судом неправомірно прийнято докази, які суперечать ст. 76 ЦПК України. Вказує на те, що звіт про причини виникнення пожежі сформовано виключно на підставі пояснень позивача та її чоловіка, який є колишнім пожежником відповідної частини, а висновки викладені в ньому є особистим припущенням капітана служби цивільного захисту ОСОБА_4 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником 72/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 01.11.2006 . Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 11.05.2012 Серії НОМЕР_1 та витягом про державну реєстрацію прав від 15.05.2012 Серії СЕВ №642561. В результаті проведених ОСОБА_1 реконструкцій належної їй частки житлового будинку, а саме добудови мансарду, збільшилася загальна площа будинку (з 32,74 м? до 171, 1 м?), що підтверджується копією технічного паспорта від 05.09.2006 та копією технічного паспорта від 14.09.2010.

Власницею решти 28/100 часток вказано вище житлового будинку відповідно до договору дарування від 12.10.2011 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.07.2012 Серії СЕА № 644055 є ОСОБА_2 .

Відповідно до акту про пожежу, складеного 17 квітня 2020 року капітаном служби цивільного захисту ОСОБА_4 близько 23 год. 30 хв. в частині житлового будинку, належного відповідачу ОСОБА_2 виникла пожежа з поширення вогню на частину житлового будинку та господарської будівлі позивача ОСОБА_1 . Пожежею знищено у ОСОБА_2 речі домашнього вжитку, меблі; у ОСОБА_1 покрівля житлового будинку та господарської споруди, вікна та перекриття мансардового поверху. Причиною пожежі є порушення правил безпеки при експлуатації електромережі ОСОБА_2 .

Згідно звіту про причини виникнення пожежі від 18.04.2020 осередок загоряння на початковій стадії знаходився в приміщенні кімнати частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 зокрема, на дерев`яній поверхні перекриття, по якій було прокладено ділянку електромережі. Пошкодження провідника ділянки електромережі мають характерні ознаки дії первинного короткого замикання (оплавлення провідника та термічні пошкодження захисної оболонки провідника), також в приміщенні розміщено електричний лічильник з керамічними апаратами захисту в конструкції якого застосовано плавкі, некалібровані вставки «жучки». За висновком зазначеного вище звіту ймовірною причиною пожежі, яка сталася 16 квітня 2020 року в частині житлового будинку ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), з подальшим поширенням на господарську будівлю, частину житлового будинку ОСОБА_1 - є необережне порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електромережі ОСОБА_2 .

З метою визначення можливої ринкової вартості матеріальної шкоди завданої житловому будинку внаслідок пожежі, за договором №39/04/2020 від 24.04.2020, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та ПП «Україна Експерт Центр» складено звіт про вартість майна, пошкодженого в результаті пожежі. Відповідно до вказаного звіту можлива матеріальна шкода завдана житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 в наслідок пожежі може складати 419 710 грн.

Предметом спору у цій справі є відшкодування ОСОБА_1 на підставі статей 1166, 1167 ЦК України шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, що сталась у належній їй частині будинку.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені частиною першою статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності за статями ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

За првилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини, згідно з якої особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування лише, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно ст. 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, саме відповідачка мала доводити у суді відсутність її вини у заподіянні шкоди майну ОСОБА_1 , спростувати розмір заподіяної майнової шкоди.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не надала до суду будь-яких доказів на спростування поданих ОСОБА_1 доказів, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що відповідачка не спростувала визначену статтями ст. 1166 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди, а відтак, обґрунтовано задовольнив позов.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та призначено у справі комплексну судову пожежно-технічно - будівельно- технічну експертизу.

Однак, Житомирським відділенням КНДІСЕ ухвала була повернута до апеляційної інстанції без виконання, у зв`язку з несплатою ОСОБА_2 попередньої вартості виконання експертизи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді