печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова А.М. про забезпечення позову у цивільній справі №757/25590/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима В`ячеславовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання електронних торгів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 18.05.2021, для вирішення питання про відкриття провадження..

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Так, в рамках розгляду справи, позивачем було подано заяву про забезпечення позовної заяви, в обґрунтування якої зазначеного, що 09 вересня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з одного боку та ОСОБА_1 , з іншого боку, у присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка І.В. укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 37,50 кв.м., який зареєстровано в реєстрі за №1-3050.

24 грудня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки №PML-003/323/2007/1, за умовами якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань за кредитним договором №ML-003/143/2005, укладеного сторонами 15 липня 2005 року.

24 грудня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки №PML-003/323/2007/2, за умовами якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань за кредитним договором №ML-003/323/2007, укладеного сторонами 24 грудня 2007 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2014 року у цивільній справі №757/2272/14-ц ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення коштів задоволено.

На виконання вищезазначеного судового рішення, 23.06.2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по цивільній справі №757/2272/14-ц.

Так, заявник звертає увагу, що в провадженні судді Печерського районного суду Новака Р.В. перебуває справа № 757/2272/14-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2014 року по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ЗАТ «СК «Інкомстрах» (наразі ПАТ «СК «Інкомстрах»), про стягнення коштів.

На підтвердження вищезазначеної обставини до заяви про забезпечення позову долучаються копія заяви про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2014 року по цивільній справі № 757/2272/14-ц та копія відповіді Печерського районного суду м. Києва на адвокатський запит від 27.04.2021 року №1804/21 щодо реєстрації вищезазначеної справи.

07.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Вадимом В`ячеславовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №60545426 про примусове виконання виконавчого листа №757/2272/14-ц, виданого 23.06.2014 року Печерським районним судом м. Києва.

Також, приватним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження, було вчинено виконавчі дії про передачу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , переданої на реалізацію на підставі Звіту про оцінку ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП» від 24.01.2020 року.

Ці дії наразі оскаржуються у Верховному судді, представником ОСОБА_1 , адвокатом Шаповаловим А.М.

16 листопада 2020 року відбулись електронні торги лоту №441811 (двокімнатна квартира загальною площею: 65,9 кв.м., житлова площа: 37,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Переможцем торгів став ОСОБА_2 , який запропонував найвищу цінову пропозицію у розмірі 1 615 998.58 грн., за результатом чого було складено протокол №511817 проведення електронних торгів.

Тому, на думку представника заявника, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_2 , може будь-яким чином розпорядитися вищевказаною квартирою шляхом її відчуження, передачі в оренду або вселення до неї сторонніх осіб, та виселення позивача та осіб які проживають у вказаній квартирі, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення у випадку задоволення позову, та суттєво порушить права позивача на користування майном в ході всього розгляду даної справи.

Таким чином, у позивача є обґрунтовані підставі вважати, що ОСОБА_2 може відчужити спірне майно без відома та згоди ОСОБА_1 . Вважаючи, що нерухоме майно може бути відчужено, що у свою чергу утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову про визнання результатів електронних торгів недійсними, позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити ОСОБА_2 та будь-яким особам будь-яким чином вчиняти дії, направлені на зміну права власності та/або передачу в іпотеку і користування іншим особам вказану квартиру.

Отже, у разі невжиття заходів забезпечення позову у справі №757/25590/21-ц може мати місце відчуження нерухомого майна його власником третім особам та відповідна реєстрація права власності за третіми особами, що у свою чергу призведе до неможливості поновлення запису про речові права ОСОБА_1 , а, отже, рішення суду про задоволення позову фактично виконати буде неможливо.

Також, представник вказує, що оскільки одними із позовних вимог ОСОБА_1 є визнання недійсними електронних торгів (реєстраційний номер лота 441811), що відбулися 16.11.2020 року з продажу двокімнатної квартири загальною площею: 65,9 кв.м., житлова площа: 37,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., то накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 буде сприяти виконанню завдань цивільного судочинства та забезпечить охорону матеріально-правових інтересів позивача.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п.п. 3.3 п. 3 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 накладання заборони щодо відчуження за спадковим договором, договором довічного утримання (догляду), застави (іпотеки), а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою, проводиться шляхом вчинення посвідчувального напису на всіх примірниках договору або свідоцтва про право на спадщину.

П.п. 4.1 п. 4 глави 15 розділу ІІ вказаного Порядку передбачає, що накладання заборони щодо відчуження майна реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, арештів, накладених на майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Про накладені заборони щодо відчуження робиться запис в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

При цьому, накладення арешту на дане майно, з заборонною вчиняти будь які реєстраційні дії до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та третіх осіб, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача та третіх осіб.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд прийшов до висновку про забезпечення позову до розгляду справи по суті.

Строк дії заходів забезпечення позову передбачено ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпеченняпозову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова А.М. про забезпечення позову у цивільній справі №757/25590/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима В`ячеславовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання електронних торгів недійсними -задовольнити.

Накласти арешт на:

- на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі здійснювати державну реєстрацію права власності, видавати/оформлювати будь-які документи про право власності щодо наступного майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_5 , тел: НОМЕР_2 ;

Відповідачі:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов Вадим В`ячеславович, адреса: 04136,м.Київ,вул.Північно-Сирецька, буд. 1-3 , літера «А», офіс 116, контактний тел.: НОМЕР_3 , е-mail: ;

Державне підприємство «СЕТАМ», ; юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, контактний тел.:+38, е-mail: .

Треті особи:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_6 , контактний тел.: НОМЕР_5 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , юридична адреса:03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28-Д, контактний тел.:+38, е-mail:.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Г. Ільєва