Постанова

Іменем України

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 281/225/20

провадження № 61-12961св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Житомиробленерго»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2020 року у складі судді Свинченко Г. Д. та постанову Житомирського апеляційного суду

від 28 липня 2020 рокуу складі колегії суддів: Павицької Т. М., Миніч Т. І., Трояновської Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (далі - АТ «Житомиробленерго»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02 лютого 2004 року між ним, як споживачем, та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Лугинського району електричних мереж (далі - Лугинський РЕМ), правонаступником якого є АТ «Житомиробленерго», укладений договір про користування електричною енергією населенням № 03070 за адресою: АДРЕСА_1 .

30 червня 2016 року при перевірці дотримання Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), що були чинними на час проведення такої перевірки, за зазначеною адресою виявлено порушення пункту 42 ПКЕЕН, а саме: порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби, про що складений акт про порушення № 013154.

Листом від 05 вересня 2016 року № 754 Лугинський РЕМ роз`яснив йому, що за рішенням комісії Лугинського РЕМ (протокол № 3 від 12 липня 2016 року) відмінено розрахунки та проведено перерахунок за показниками лічильника, за період з 07 липня 2013 року по 07 липня 2016 року, а також надав довідку про стан розрахунків побутового споживача, згідно якої йому належало сплатити

28 435,22 грн. Аналогічний розмір заборгованості відповідачем було зазначено й у розрахунковій квитанції за липень 2016 року.

У грудні 2018 року Лугинський РЕМ самостійно вирішив врегулювати (ліквідувати) існуючий у нього на той час борг, що підтверджується відсутністю зазначеної заборгованості у розрахункових квитанціях за грудень 2018 року та січень 2019 року.

У подальшому, 23 листопада 2019 року від Коростенського району електричних мереж АТ «Житомиробленерго» (далі - Коростенський РЕМ) на його адресу засобами поштового зв`язку надійшло повідомлення від 06 листопада 2019 року № 1929 «Претензія про сплату боргу за спожиту електроенергію, збитків спричинених АТ «Житомиробленерго» та понесених судових витрат, сума претензії склала 30 233,54 грн, та повідомлення від 21 листопада 2019 року

№ 2145 «Попередження про припинення постачання електричної енергії».

03 грудня 2019 року працівниками Коростенського РЕМ було припинено постачання електричної енергії до належного йому будинку.

Посилаючись на незаконне припинення електропостачання будинку АДРЕСА_1 , що призвело до заподіяння йому майнової та моральної шкоди, позивач просив: визнати незаконними дії АТ «Житомиробленерго» по відключенню 03 грудня 2019 року його будинку від електропостачання, зобов'язати АТ «Житомиробленерго» відновити електропостачання до його будинку, та стягнути з АТ «Житомиробленерго» на відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 29 травня

2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд мотивовано тим, що постановою Житомирського апеляційного суду

від 23 жовтня 2019 року у справі № 281/6/17 з ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиробленерго» стягнуто заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 28 627,43 грн, у зв'язку з чим 06 листопада 2019 року відповідач направив на адресу позивача лист-претензію № 1929 та попередження № 2145 про припинення постачання (розподілу) електричної енергії відповідно до п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ) з 03 грудня 2019 року. Оскільки ОСОБА_1 не виконав судове рішення про стягнення з нього вартості спожитої та недонарахованої електроенергії, що утворилася унаслідок порушення ним ПКЕЕН, і не ініціював питання про укладення з відповідачем договору про реструктуризацію заборгованості та оформлення графіку її погашення, тобто не вчинив жодних дій з метою запобігання відключення його будинку від електропостачання, 03 грудня

2019 року уповноваженими представниками відповідача проведено відключення домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від електричної мережі на підставі пункту 7.5 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». З огляду на наведене, відновлення електропостачання до будинку позивача повинно відбуватися в порядку, передбаченому пунктом 7.12 постанови НКРЕКП від 14 березня

2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Зазначене, на думку судів, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним відключення електропостачання від будинку позивача та зобов`язання відповідача відновити електропостачання.

Оскільки в діях АТ «Житомиробленерго» відсутні порушення вимог законодавства, що регулює питання електропостачання до будинку позивача, його вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області

від 29 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 28 липня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк до 30 жовтня

2020 року для подання касаційної скарги у новій редакції відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Роз`яснено заявнику положення пункту 1 частини першої та частину другу статті 389 ЦПК України щодо виключних випадків касаційного оскарження судових рішень, а також положення частин першої та третьої статті 411 ЦПК України.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у новій редакції, у якій заявник просив рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2020 року і постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі, заявник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій пункту 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня

2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та відсутність висновку Верховного Суду щодо правильного застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1частини третьої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано матеріали справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , у межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, обґрунтована посиланням на те, що відмовляючи у задоволенні вимог про визнання незаконним відключення його будинку від електричної мережі, поза увагою судів попередніх інстанцій залишився той факт, що припинення постачання електричної енергії було проведено працівниками Коростенського РЕМ згідно з вимогами пункту 7.5 ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, а саме у зв`язку з ухваленням Житомирським апеляційним судом 23 жовтня

2019 року судового рішення у справі № 281/6/17 щодо споживання необлікованої електричної енергії на користь оператора системи розподілу, тоді як ним, як споживачем, не вчинялося жодних порушень ПРРЕЕ, оскільки зазначені Правила були прийняті 14 березня 2018 року, а акт № 013154 про порушенняним ПКЕЕН, складений уповноваженими представниками відповідача 30 червня 2016 року. Зауважив, що оплату за спожиту електроенергію він проводив своєчасно, що підтверджується розрахунковою квитанцією за грудень 2019 року, згідно з якою у нього наявна переплата за спожиту електроенергію у розмірі 72,86 грн. Вважає, що суди неповно з'ясували обставини, що мають значення для справи; висновки судів, викладені у судових рішеннях, не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначив, що діями по відключення його будинку від електропостачання відповідач в особі Коростенського РЕМ порушив його права, як споживача, який не мав заборгованості за спожиту електроенергію. Після відключення будинку від електропостачання відбулося псування запасів продуктів харчування, а у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він поніс додаткові витрати на лікування та обслуговування. Заподіяну йому діями відповідача моральну шкоду, яка полягала у необхідності прикладення додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки він є інвалідом І групи, не може самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього догляду, не може розмовляти, оцінив у 500 000,00 грн.

Просив урахувати, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу

від АТ «Житомиробленерго», у якому відповідач просив залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувані судові рішення- без змін. Зазначив, що оператором системи розподілу згідно з вимогами пункту 7.5 ПРРЕЕ, припинено постачання (розподіл) електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , правомірно, відповідно до норм чинного законодавства та прийнятих судових рішень. Вважав за необхідне зауважити, що за заявою ОСОБА_1 щодо неправомірного відключення послуг електропостачання, представниками Головного управління Держспоживслужби в Житомирській області проведено перевірку на предмет дотримання АТ «Житомиробленерго» вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якої складений акт № від 11 березня 2020 року про те, що порушень вимог законодавства у діях відповідача не виявлено.

У відповіді на відзив на касаційну скаргу, яку підтримала також третя особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазначив, що не визнає існування у нього заборгованості перед АТ «Житомиробленерго» ні станом на 2016 рік, ні станом на 2019 рік, що підтверджується відомостями, вказаними відповідачем у розрахункових квитанціях про сплату за спожиту електроенергію.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії відповідно до договору про користування електричною енергією № 03070а від 02 лютого 2004 року, укладеного з Луганським РЕМ.

30 червня 2016 року під час перевірки електроустановки у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, представниками Лугинського РЕМ виявлено факт порушення ПКЕЕН, а саме порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби, внаслідок яких відбувся збій цифрових даних, про що складений акт №013154 про порушення ПКЕЕН.

Указаний акт підписаний трьома представниками енергопостачальника та споживачем ОСОБА_2 (дружина споживача ОСОБА_1 )

07 липня 2016 року представниками енергопостачальника проведено заміну приладу обліку електричної енергії у будинку АДРЕСА_1 . Встановлений попереднім енергопостачальником прилад обліку електричної енергії, згідно з актом №084599 за участі споживача ОСОБА_2 знято, поміщено в опломбований пакет та передано їй на відповідальне зберігання для подальшого направлення до експертної установи. Однак, від проведення відповідної експертизи лічильника з метою встановлення чи здійснювалося протиправне втручання в прилад обліку споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухилилися.

За рішенням комісії Лугинського РЕМ, оформленого протоколом № 3

від 12 липня 2016 року, вирішено відмінити розрахунки та провести перерахунок за показниками лічильника, встановленому у будинку позивача, за період

з 07 липня 2013 року по 07 липня 2016 року. Відповідно до довідки про стан розрахунків побутового споживача, за вказаний період ОСОБА_1 належало сплатити 28 435,22 грн, про що доведено до відома позивачеві улисті

від 05 вересня 2016 року № 754. Аналогічний розмір заборгованості відповідачем було зазначено й у розрахунковій квитанції за липень 2016 року.

Оскільки позивач у добровільному порядку не погасив заборгованість за енергопостачання за період з 07 липня 2013 року по 07 липня 2016 року у розмірі 28 435,22 грн, та не відшкодував вартість втраченого лічильника, що знаходився на балансі Лугинського РЕМ, у січні 2017 року Приватне акціонерне товариства «Енергоаостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі - ПрАТ «ЕК «Житомиробленерго»), правонаступником якого є АТ «Житомиробленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданих позивачеві збитків унаслідок втрати електролічильника у розмірі 1 461,61 грн, а також боргу у розмірі 28 687,43 грн за спожиту та необліковану (донараховану) електричну енергію, що виник унаслідок порушення споживачем ПКЕЕН (справа № 281/6/17).

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 29 травня

2017 року у задоволені позову ПрАТ «ЕК «Житомиробленерго» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 липня 2017 року скасовано рішення Лугинського районного суду Житомирської області

від 29 травня 2017 року у частині відмови у задоволенні позову про стягнення збитків по втраті електролічильника, ухвалено у цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ЕК «Житомиробленерго» збитки по втраті електролічильника НІК 2301 АП 1 № 0705303 у розмірі 1 464,61 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 липня 2017 року у частині відмови у задоволенні позову ПрАТ «ЕК «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту та невраховану електричну енергію, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року скасовано рішення Лугинського районного суду Житомирської області

від 29 травня 2017 року у частині відмови у задоволенні позову ПрАТ «ЕК «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту та невраховану електричну енергію, ухвалено у цій частині нове судове рішення про задоволення позову частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиробленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 28 627,43 грн.

06 листопада 2019 року відповідач засобами поштового зв'язку звернувся на адресу позивача з листом-претензією № 1929 про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію, збитків спричинених АТ «Житомиробленерго» та понесених судових витрат на загальну суму 30 233,54 грн, відповідно до якого,

ОСОБА_1 пропонувалося перерахувати кошти в сумі 28 627,43 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію, 1464,61 грн - збитки по втраті електролічильника та понесені АТ «Житомиробленерго» судові витрати у справі № 281/6/17 у розмірі 141,50 грн. Роз'яснено, що у разі не здійснення перерахування зазначених коштів, район електромереж залишає за собою право припинити постачання електричної енергії.

21 листопада 2019 року позивачу надіслано попередження за № 2145 про припинення постачання (розподілу) електричної енергії відповідно до пункту 7.5 ПРРЕЕ з 03 грудня 2019 року, оскільки станом на 21 листопада 2019 року відповідач не виконав вимогу про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію.

03 грудня 2019 року відповідачем припинено постачання електричної енергії у житловому будинку по АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених п. 7.5 Постанови НКРЕКП від 14 березня

2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії»

У ході вирішення справи у судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 підтвердив факт отримання ним від відповідача листа-претензії від 06 листопада 2019 року № 1929 та попередження від 21 листопада 2019 року № 2145 про припинення постачання (розподілу) електричної енергії відповідно до пункту 7.5 ПРРЕЕ з 03 грудня 2019 року.

Згідно з актом Головного управління Держпродспоживслужби Житомирської області від 11 березня 2020 року № 5, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, порушень не виявлено.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Установлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги ОСОБА_1 висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відповідно до вимог абзацу шостого підпункту 5.1.1. пункту 5.1 ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, оператор системи розподілу має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з абзацем чотирнадцять підпункту 5.1.1. пункту 5.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Судами встановлено, що постачання електричної енергії у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , припинено 03 грудня 2019 року на підставі пункту 7.5. постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії».

Відповідно до 7.5. постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюєтьсяоператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи).

Перевіряючи посилання заявника на безпідставне неурахування судами попередніх інстанцій, як доказу на підтвердження відсутності у нього станом на 03 грудня 2019 року заборгованості перед відповідачем за спожиту, у тому числі необліковану, електричну енергію, розрахункової квитанції за грудень 2019 року, згідно з якою у нього наявна переплата за спожиту електроенергію у розмірі 72,86 грн, Верховний Суд виходить з такого.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

При вирішенні спору суди обґрунтовано взяли до уваги, що постановою Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 281/6/17 за позовом АТ «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту та невраховану (необліковану) електричну енергію, з ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиробленерго» стягнуто заборгованість у розмірі 28 627,47 грн, що свідчить про існування у споживача ОСОБА_1 починаючи з 23 жовтня 2019 року простроченої заборгованості за необліковану електричну енергію у розмірі 28 627,47 грн. Доказів виконання позивачем вказаного судового рішення матеріали справи не містять.

За загальним правилом, встановленим частиною четвертою статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Зважаючи на те, що постановою Житомирського апеляційного суду

від 23 жовтня 2019 року у справі № 281/6/17 підтверджено правомірність складеного 30 червня 2016 року представниками Лугинського РЕМ акта

№ 013154 про порушення ПКЕЕН споживачами у будинку АДРЕСА_1 , щодо встановлених фактів розкрадання електричної енергії, та стягнуто зі споживача (власника вказаного будинку) 28 627,47 грн вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, зазначені обставини, відповідно до положень частини четвертої статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню у у цій справі, і не можуть бути спростовані у загальному порядку ОСОБА_1 , який приймав участь у справі № 281/6/17.

Таким чином, перевіряючи правомірність відключення будинку ОСОБА_1 від електропостачання 03 грудня 2019 року, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що станом на вказану дату АТ «Житомиробленерго» мав усі визначені пунктом 7.5.постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року

№ 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» підстави для припинення повністю постачання електричної енергії до будинку позивача.

Аргументи заявника щодо неправильного застосування судами до спірних правовідносин положень Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, з посиланням на те, що на момент виникнення спірних правовідносин (складення 30 червня 2016 року акта № 013154 про порушення ПКЕЕН) чинними були Правила користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року

№ 1357, є необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування припиняє його дію в повному обсязі.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Оскільки на момент вирішення питання про відключення будинку позивача

від електропостачання (30 червня 2016 року) діяли Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, суди правильно керувалися зазначеним нормативним актом.

Наведене дозволяє зробити висновок, що при вирішенні питання про застосування у подібних правовідносинах положень ПКЕЕН чи ПРРЕЕ насамперед необхідно враховувати загальні норми права про дію в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Стверджуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, як підставу касаційного оскарження, заявник у касаційній скарзі не надав належного обґрунтування у чому саме полягає проблема невизначеності застосування положень ПКЕЕН чи ПРРЕЕ.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 401, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 29 травня

2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня

2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак