Провадження № 2/127/4815/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвійчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позов мотивований тим, що з січня по грудень 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у стосунках та проживали разом. ОСОБА_3 на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 , проте подружніх стосунків вони не мали. В січні 2019 року позивач виїхав до Азербайджану, з ОСОБА_3 зв`язок не підтримував.

В травні 2020 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила доньку - ОСОБА_4 . Відомості про батька дитини були внесені органом РАЦС на підставі актового запису про укладення шлюбу. У відомостях про батька батьком вказано відповідача, ОСОБА_2 , як чоловіка ОСОБА_3 на основі ч. 1 статті 122 Сімейного Кодексу України.

Проте, позивач впевнений, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_4 . На це вказує той факт, що на час зачаття дитини позивач із третьою особою проживали спільно, а зі своїм чоловіком вона не спілкувалася. Більш того, ОСОБА_3 підтверджує факт батьківства саме позивача.

Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 05.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі загальне позовне провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року призначено в справі судову молекулярно - генетичну експертизу (експертизу ДНК), провадження у справі зупинено.

05.07.2021 року від експертної установи надійшов висновок експерта № СЕ-19/102-21/7060-БД від 24.06.2021 року з матеріалами цивільної справи № 127/28090/20.

Ухвалою суду від 15.07.2021 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, хоча про дату та час судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином. Від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно доводів позовної заяви, що не заперечується третьою особою з січня по грудень 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали тісні стосунки, проживали спільно без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про народження останньої, серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьком дитини записаний ОСОБА_2 , актовий запис № 2387.

Як встановлено в судовому засіданні, реєстрація народження дитини була проведена на підставі ч. 1 ст. 122 СК України, на підставі актового запису про укладення шлюбу. Тобто, у відомостях про батька батьком вказано відповідача, ОСОБА_2 , як чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно п. 1 ч. 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС № СЕ-19/102-21/7060-БД від 24.06.2021 року року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,999 %.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано.

Тобто біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є перед судом доведеним.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 122, 125, 128, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81,141-142, 258- 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису № 2387, складеного 23.07.2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши в графі батько: « ОСОБА_1 , громадянин Азербайджану».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення молекулярно-генетичної експертизи в сумі 7 614 гривень та 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомо.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 04.10.2021 року.

Суддя О.О. Жмудь