Справа № 930/1087/21
Провадження №2/930/552/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

У травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01 березня 2021 року біля 16.30 год. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ-21093 д/н НОМЕР_1 в м. Немирові по вул. Горького, не впоравшись із керуванням та не вибравши безпечної швидкості руху, допустив зіткнення із належним йому автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого його автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода була розслідувана працівниками районного відділу №5 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Відносно відповідача працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП, який був направлений на розгляд у Немирівський районний суд.

Постановою Немирівського районного суду від 24.03.2021 року ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача позивачу у справі було заподіяно матеріальну і моральну шкоду.

Матеріальна шкода полягає у витратах, пов`язаних з пошкодженням належного йому автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 .

Загальний розмір шкоди було визначено відповідальними працівниками страхової компанії «Княжа» у сумі 7 123, 57 грн., з якої 4523, 56 грн. було сплачено йому як страхове відшкодування.

Сума франшизи у розмірі 2600 гривень не було сплачено страховою компанією так як дана сума повинна бути сплачена у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування наземних транспортних засобів» особою, з вини якої і сталась дана дорожньо-транспортна пригода, тобто відповідачем.

Крім матеріальної шкоди, йому було заподіяно і значну моральну шкоду.

Під час ДТП він перебував у своєму автомобілі, пережив значний стрес, хвилювання, фізичний біль та страх. У нього виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення стану здоров`я, вплинули на реалізацію його намірів та планів.

Ця подія призвела до моральних страждань, порушила нормальні життєві зв`язки і вимагає додаткових зусиль для матеріального забезпечення позивача та його близьких.

Був технічно пошкоджений належний йому автомобіль. Його сім`я і він тривалий час змушені були пересуватись на роботу, для здійснення лікування, використовуючи чи громадський транспорт, чи винаймаючи автомобіль, чи велосипедом. Ці обставини посилюють його і так не малі душевні страждання.

У зв`язку із наведеним, позивач просить стягнути з відповідача 2600 грн. завданої матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди, 908 грн. сплаченого судового збору та витрати за надання правничої допомоги в сумі у відповідності до наданих документів на день вирішення справи у суді.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 18.06.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

05.07.2021 року на адресу Немирівського районного суду надійшов відзив на позов представника відповідача адвоката Головенка Є.В., у якому останній зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення невиплаченого розміру франшизи, відповідач визнає у повному обсязі, проте позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, останній не визнає, оскільки завдання такої шкоди не доведено позивачем належними та допустимими доказами.

25.08.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, визнав позов в частині стягнення матеріальної шкоди, щодо відшкодування позову в частині завдання моральної шкоди заперечив з підстав, наведених у відзові.

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно зазначеної постанови, яка набрала законної сили 05.04.2021, ОСОБА_2 , 01.03.2021 о 16:30 год. в м. Немирів по вул. Горького, 31, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та допустив зіткнення з транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , яка їхала назустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно листа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована гідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-168108749. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 7123, 57 грн. Франшиза, згідно Полісу, становить 2600 грн. Оскільки відповідно до закону франшиза підлягає відшкодуванню страхувальником або особою, яка відповідальна за завдані збитки, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страховою компанією, складає 4523, 56 грн.

Згідно п. 36.6 ст. 36 закону «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є володільцем транспортного засобу ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 ,не оспорював того факту, що його цивільна правова відповідальність застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», позов в частині відшкодування несплаченої суми франшизи 2600 грн. визнав та погодився її відшкодувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 9 постанови ВСУ №4 від 31.03.1995року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач внаслідок вчинення ДТП, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач пережив стрес, йому було спричинено душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно, майнову шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд враховує те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало,проте позивач мав певні незручності, пов`язані з ремонтом та використанням авто, яке було пошкоджено внаслідок ДТП, тому з огляду на засади розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 5000,00 гривень.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати на проведення експертизи.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, жодних із наведених вище документів, що підтвердили б надання правничої допомоги позивачу, останнім суду не надано.

На підтвердження витрат на юридичні послуги відповідачем ОСОБА_2 суду надано ордер, договір про надання правничої допомоги від 02.07.2021, відповідно до якого, юридична консультація та аналіз наданих замовником документів коштує 300 грн., складення відзиву на позовну заяву - 900 грн. та дублікат квитанції «ПриватБанку» №0.0..1 про сплату 1200 грн.

Зазначені витрати разом із сплаченою сумою судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, кошти у розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок; в рахунок відшкодування моральної шкоди, кошти в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат, понесених на надання правничої допомоги кошти в розмірі 796 гривень 56 коп

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 305 грн. 26 копійок.

В решті частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомий

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2021 року.

Суддя: Т. Є. Войницька