н/п 2-о/490/212/2021
Справа 487/5857/21

Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити юридичний факт фактичного прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При таких обставинах заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно вимог ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Однак, заява подана до суду з порушенням вимог ст.318 ЦПК України.

Так, пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини, оскільки постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами.

Окрім того, положення ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України вказують, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання протягом шести місяців з дня відкриття спадщини відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пропуск строку на зверення із заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а ніяк не про встановлення факту прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Враховуючи вищенаведене, заявнику необхідно уточнити зміст вимог та вказати, чи не є в даному випадку вимоги щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем або ж встановлення додаткового строку, для прийняття спадщини за законом, також надати відмову нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину за законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК Україн

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова