Справа № 524/6833/20
Провадження № 2/524/774/21
29 вересня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Кривич Ж.О.
секретаря судового засідання - Швець Д.С.,
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
У жовтні 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Не піклується про фізичний та психічний стан здоров`я дитини, не створює належних умов для її проживання, не здійснює обов`язок щодо сплати аліментів у присудженому судом розмірі.
Ухвалою суду від 12.11.2020 року відкрито загальне провадження у справі та доручено органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 19.11.2020 року доручено службі у справах дітей Попаснянської райдержадміністрації Луганської області надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 12.04.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті та здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просила справу розглядати без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позовну заяву суду не надав.
Представник третьої особи Служби у справа дітей Папаснянської райдержадміністрації у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надали висновок №8 про позбавлення батьківських прав.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що 24.10.2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1335 було зареєстровано шлюб між сторонами. Сторони разом не проживають та фактично припинили сімейно-шлюбні відносини з серпня 2019 року. Від цього шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина, разом із позивачем проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, батько дитини за вказаною вище адресою не проживає та не приймає участі у вихованні дитини з 2019 року, що підтверджується актом, складеним за участю сусідів позивача.
Дитина перебуває на утриманні позивача, вона займається її розумовим, фізичним, духовним та інтелектуальним розвитком.
Відповідно до інформації КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» м. Лисичанська Луганської області від 02.10.2020 року, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку у лікаря-невропотолога, під час всіх відвідувань дитина знаходилась разом з матір`ю.
З висновку органу опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області від 01.03.2021 №01-36-271, яким встановлено доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї комісією встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають позивач ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 . Батько не проживає з ними з серпня 2019 року, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, у висновку зазначено, доцільним позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї.
За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.).
За змістом ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ( ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У силу вимог ст. 77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.
Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази свідомого, повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд вважає встановленим факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на корить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) 840 грн 80 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ж.О.Кривич