ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 643/14401/15-ц

провадження № 22-ц/818/5097/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В.., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Гармаш К.В.,

учасники справи:

стягувач: Комунальне підприємство «Харківводоканал»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за заявою начальника відділу претензійно-позовної роботи Департаменту примусових стягнень та контролю КП «Харківводоканал» Панасенко І.О. про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року, постановлену суддею Горбуновою Я.М., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року позов КП «Харківводоканал» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у сумі 10 878,87грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по 344,50грн. з кожного.

Ухвалою цього ж суду від 03 лютого 2020 року виправлено описку в резолютивній частині вказаного заочного рішення суду та викладено абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 1 378грн.».

У листопаді 2020 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в якій просило поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 10 вересня 2020 року Московським районним судом м. Харкова по справі №643/14101/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року заяву КП «Харківводоканал» - задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів виданих 12 лютого 2019 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року, ухваленого по цивільній справі №643/14101/15-ц за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що позивач (стягувач) достоменно знав про існування даної справи та про ухвалені в ній судові рішення, в тому числі, про ухвалення заочного рішення та про строк пред`явлення виконавчого документа до виконання було відомо набагато раніше, а ніж у вересні 2021 року, а тому стягувачем пропущено трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року та виконавчі листи були отримані представником КП «Харківводоканал» 12 лютого 2019 року. Однак, під час передачі виконавчих листів на примусове виконання до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було виявлено описку у заочному рішенні Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року та виконавчих листах. А саме, помилково зазначено про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1378,00 грн на користь держави, замість на користь КП «Харківводоканал». У зв`язку з цим, 03 лютого 2020 року КП «Харківводоканал» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з заявою про виправлення вказаної описки у рішенні суду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року виправлено описку в резолютивній частині заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року у справі № 643/14101/15-ц. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь КГ «Харківводоканал» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Про наявність вказаної ухвали Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року вони дізналися лише у кінці квітня 2020 року через Єдиний державний реєстр судових рішень (зазначена ухвала суду була оприлюднена на даному сайті лише у 16.04.2020 року). В той час, як строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 12 квітня 2020 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку про наявність правових підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому апеляційна скаргу підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву товариства про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з поважних причин, які не залежали від заявника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року позов КП «Харківводоканал» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у сумі 10 878,87грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по 344,50грн. з кожного.

Рішення набрало законної сили 12 квітня 2017 року.

17 січня 2019 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з заявою про видачу копії судового рішення та видачу виконавчих листів, які були отримані останнім 12 лютого 2019 року.

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено до 12 квітня 2020 року.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Разом з тим, виходячи із системного аналізу норм закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання чи не втратило судове рішення законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У своїй заяві КП «Харківводоканал» вказує, що Кабінет Міністрів України постановою № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» встановив з 12 березня 2020 року на усій території України карантин. В період карантину звільнився юрисконсульт, в провадженні якого перебувала дана справа, яка не була відображена в акті приймання-передачі справ іншому юристу. Тільки у вересні 2020 року представник стягувача звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та було встановлено, що по справі було винесено заочне рішення, а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Також, в суді апеляційної інстанції КП «Харківводоканал» зазначив, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року та виконавчі листи дійсно були отримані їх представником 12 лютого 2019 року. Однак, під час передачі виконавчих листів на примусове виконання до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було виявлено описку у вказаному заочному рішенні та виконавчих листах. 03 лютого 2020 року вони звернулись до суду із заявою про виправлення описки, яка була виправлена у цей же день, про що Московським районним судом м. Харкова було постановлено ухвалу. Про наявність вказаної ухвали вони дізналися лише у кінці квітня 2020 року через Єдиний державний реєстр судових рішень (зазначена ухвала суду була оприлюднена на даному сайті лише у 16.04.2020 року). В той час, як строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 12 квітня 2020 року.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи свідчать у лютому 2020 року, тобто до закінчення строку пред`явлення виконавчих листів №643/14101/15-ц 12 квітня 2020 року, КП «Харківводоканал» звернулось до суду із заявою про виправлення описки в заочному рішенні Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року виправлено описку в резолютивній частині заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року у справі №643/14101/15-ц за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, зазначивши про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1378грн. на користь КП «Харківводоканал», та викладено третій абзац резолютивної частини рішення суду у наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», 61013 м. Харків, вул. Шевченка, 2, п/р НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк» МФО 351629, ) судовий збір у розмірі 1378 гривен».

Доказів отримання або направлення копії ухвали Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року про виправлення описки матеріали справи не містять.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов Ю.М. проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн, колегія суддів вважає, що судове рішення про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, прийняте з повним з`ясуванням обставин справи.

Оскільки апеляційним встановлено, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 січня 2017 року не втратило законної сили, виконавчі листі на виконанні не перебувають, судове рішення не виконано, при цьому, звертаючись із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів заявник надав докази на підтвердження викладених в заяві доводів, в тому числі копію ухвали про виправлення описки від 03 лютого 2020 року, яка була оприлюднена 16 квітня 2020 року, та отримана КП «Харківводоканал» 22 липня 2020 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви КП «Харківводоканал», а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена з додержанням вимог закону не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова