Ухвала

05 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 2-669/11

провадження № 61-15765ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка Сергія Валерійовича на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Сивокозова О. М.

Скаргу обґрунтовано тим, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року, яке набрало законної сили 17 лютого 2013 року, закінчився 02 січня 2016 року, тому відкриття приватним виконавцем Сивокозовим О. М. 18 травня 2020 року провадження ВП №62114296 про виконання вказаного виконавчого листа є протиправним, а постанова про відкриття виконавчого провадження та вчиненні на його виконання рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що з 15 червня 2017 року, тобто з дня повторного повернення виконавчого листа, відраховується строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, який складає 3 роки та закінчується 15 червня 2020 року, тому ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», пред`являючи 18 березня 2020 року для примусового виконання виконавчий лист №2-669/11, керувалося Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, яким встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О. М. 18 травня 2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №62114296 на примусове виконання виконавчого листа № 2?669/11 на законних підставах.

У вересні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка С. В. на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко С. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-669/11 до виконання закінчився 02 січня 2016 року, тому 18 травня 2020 року у приватного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження ВП № 62114296 з його виконання.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Вимогами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року (справа №2-669/11) видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № в сумі 429 046,71 грн. У вказаному виконавчому листі №2-669/11 зазначено, що рішення набрало законної сили 17 лютого 2013 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17 лютого 2014 року. Вказаний виконавчий був пред`явлений для виконання до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та 31 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 41819168.

15 грудня 2015 року постановою державного виконавця виконавчий лист був повернутий стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

В серпні 2016 року виконавчий лист повторно було подано до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 23 серпня 2016 було відкрито виконавче провадження № 41819168.

15 червня 2017 року постановою державного виконавця виконавчий лист був повернутий стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року змінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» за виконавчим листом №2-669/11, виданим Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №2-669/11.

ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» пред`явило для виконання виконавчий лист №2-669/11 18 березня 2020 року.

18 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62114296 про примусове виконання виконавчого листа №2-669/11, виданого Жовтневим районний судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частин другої, третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (чинного на час пред`явлення виконавчого листа до виконання) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з частиною п`ятою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи зазначене вище, положеннями статті 22, частини п`ятою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року визначено можливість повторного пред`явлення виконавчого листа № 2669/11 до виконання до 15 червня 2018 року.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, оскільки річний строк повторного пред`явлення виконавчого листа №2?669/11 до виконання закінчувався 15 червня 2018 року, тобто в період, коли вже набрав законної сили новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, вказаний виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.

Встановивши, що ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» звернулося 18 березня 2020 року з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-669/11 в межах строку, визначеного частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що приватним виконавцем Сивокозовим О. М. відкрито виконавче провадження на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка С. В. на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка Сергія Валерійовича на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян