Провадження № 2-в/235/52/21
Справа № 235/6229/21
УХВАЛА

про відновлення втраченого судового провадження

5 жовтня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу з питання відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-1918/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 вересня 2021 року про ініціювання в порядку ст.489 ЦПК України питання відновлення судового провадження в цивільній справі, розглянутій Будьоннівським районним судом м. Донецька № 2-1918/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором порушено справу № 2-в/235/52/21.

Підстава для ініціювання розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження вмотивована відкриттям справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у справі, що розглядалась Будьоннівським районним судом м. Донецька № 2-1918/11.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 вересня 2021 року призначено розгляд справи про відновлення судового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з урахуванням особливостей, передбачених розділом Х ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, не повідомили про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

1 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що 23.09.2011 року Будьоннівський районний суд міста Донецька ухвалив рішення по справі № 2-1918/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201/2006/840-К/289 від 09.02.2006р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра».

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра», та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № CL48N7І8070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 201/2006/840-К/289 від 09.02.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп»".

20.08.2020 року між ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп»"та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № CL48N7І8070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 201/2006/840-К/289 від 09.02.2006р. перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26.08.2020 року між ТОВ ««Фінанс Проперті Групп» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 201/2006/840-К/289 від 09.02.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" (Новий кредитор).

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження примусового виконання виконавчого листа щодо боржників відсутні.

Згідно Акту ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

Оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів.

Відповідно до положень ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно довідки канцелярії Красноармійського міськрайонного суду Донецької області справа № 2-1918/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Будьоннівського районного суду м. Донецька до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області станом на 5 жовтня 2021 року не надходила.

Отже зазначене судове провадження можна вважати втраченим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу.

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Згідно зі ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

За параметрами пошуку справи у режимі повного доступу (через користувача, якому надано автентифікатор) встановлено, що в Реєстрі судових рішень наявне рішення Будьоннівського районного суду від 23 вересня 2011 року по справі № 2-1918/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором дійсно перебувала в провадженні Будьоннівського районного суду м. Донецька з ухваленням 23 вересня 2011 року рішення.

За таких обставин, з метою сприяння захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження, а саме рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 23.09.2011 року по справі № 2-1918/11, оскільки зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами.

Керуючись ст.ст.488, 498, 494 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 23 вересня 2011 року:

«

Справа № 2-1918/11

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23 вересня 2011 року м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м. Донецька у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Козуб Е.Д.

За участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № 201/2006/840-К/289 від 09.02.2006 року відповідач ОСОБА_1 в банківській установі позивача отримав кредит у розмірі 8020 доларів США на придбання автомобіля строком на 5 років з кінцевою датою погашення 09.02.2011 року. Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,0 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. В забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором позивачем було укладено з ОСОБА_2 договір поруки № 298/1 від 09.02.2006 року, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором як солідарний боржник. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в повному обсязі. Остання не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість по кредиту. Станом на 08.06.2011 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 42507,15 доларів США, з яких:

- 6948,52 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;

- 2598,45 доларів США - заборгованість за відсотками;

- 23191,03 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 8000,01 доларів США - пеня за прострочення сплати нарахованих відсотків;

- 1769,14 доларів США - заборгованість по щомісячній платі за управління кредитом.

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь зазначену заборгованість у гривневому еквіваленті та понесені ним судові витрати.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра Дюдін Д.М. в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. За ухвалою суду згідно ст. 224 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідачів заочно за наявних в справі доказів.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем до позову додана копія кредитного договору № 201/2006/840-К/289 (а.с. 5-6), укладеного 09.02.2006 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем Відкритим акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра, за яким банк зобов`язався відкрити позичальнику кредит у розмірі 8020 доларів США на купівлю автомобіля, а позивальник зобов`язався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

Відповідачем ОСОБА_1 не оспорений той факт, що зазначений кредитний договір підписаний особисто нею.

Суд враховує той факт, що відповідач укладав кредитний договір з ВАТ „Комерційний банк „Надра, а позов до суду поданий ПАТ „Комерційний банк „Надра.

З наданих позивачем копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та копії статуту, вбачається, що рішенням загальних зборів акціонерів Відкрите акціонерне товариство „Комерційний банк „Надра перейменоване в Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Надра.

Отже, юридична особа, яка звернулася з позовом до суду, є саме тією юридичною особою, з якою відповідачі вступили у договірні відносини.

Згідно п. 4 глави 3 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного Банку України № 337 від 14.08.2003 року, видача готівки іноземної валюти здійснюється за такими видатковими документами:

за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо.

Суд вважає доведеним факт того, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу ОСОБА_1 в день підписання договору валютні цінності у розмірі 8020 доларів США готівкою через касу банку, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № NL-2 від 09.02.2006 року (а.с. 37). Зазначений документ є достатнім допустимим доказом на підтвердження факту видачі іноземної валюти позичальнику через касу банку.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно умов договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком у розмірі 10% річних (п. 1.3.1). Плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,5 % від суми кредиту (п.1.3.2).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит та сплачувати банку відсотки за користування кредитом і плату за управління кредитом шляхом здійснення мінімально необхідного платежу у розмірі 195,92 доларів США щомісячно до 15 числа кожного місяця (п. 3.4.1, 3.4.2, 3.4.3). Кінцевий термін повернення кредиту - 09.02.2011 року (а.с. 3.4.4).

Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 10), відповідач останній платіж за кредитом здійснив 08.10.2007 року. Загалом ним за весь період користування кредитом було повернуто 1071,48 доларів США. Станом на 08.06.2011 року розмір простроченої заборгованості за кредитом становить 6948,52 доларів США.

Сплату відсотків відповідач припинив в жовтні 2007 року. Загальний розмір прострочених відсотків за кредитом становить 1233,06 доларів США, розмір простроченої плати за управління кредитом становить 2598,45 доларів США.

Розрахунок заборгованості за кредитом, відсотками та платою за управління кредитом позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки;

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3.9 кредитного договору, за порушення строку повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов`язався сплатити пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої за користування кредитом від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивачем здійснене нарахування пені згідно п. 5.2 кредитного договору за прострочення сплати кредиту у розмірі 23191,03 доларів США, і процентів за користування кредитом у розмірі 8000,01 доларів (а.с. 9). Розрахунок пені позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобов`язання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наслідки:

- наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості;

- наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені, штрафу) за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Кредитний договір був забезпечений укладенням позивачем зі співвідповідачем - ОСОБА_2 , в день підписання основного договору - договору поруки (а.с. 7-8), за яким поручитель зобов`язався перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань що виникли з зазначеного кредитного договору.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, співвідповідач ОСОБА_2 , як поручитель ОСОБА_1 , згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України відповідає перед банківською установою у тому ж обсязі, що і остання, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки.

Позивач до обох відповідачів звертався з письмовими повідомленнями - вимогами за якими вимагав погасити заборгованість 08.02.2008 року та 12.07.2011 року. Вимоги відповідачами не задоволені.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов`язання, і згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язані сплати суму боргу.

За наведених обставин позовні вимоги про стягнення простроченої суми заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом та платі за управління кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги про стягнення пені за прострочення строків оплати кредиту та відсотків також підлягають задоволенню, разом з тим суд приймає до уваги, що згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує загальний кризовий стан економіки України, що є загальновідомим явищем, загальний розмір заборгованості за кредитом за кредитом та відсотками, який є значно меншим ніж розмір нарахованої пені. Наведені обставини на думку суду є саме тими обставинами, що мають істотне значення, за яких суд може зменшити розмір неустойки. За перелічених обставин розмір пені може бути зменшений до суми, еквівалентної 7000 доларам США за прострочення повернення кредиту та 2 доларів США за прострочення сплати відсотків, які і підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 своєї постанови № 14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі розтлумачив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 797,37 гривень за 100 доларів США.

За наведених обставин з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 161994,57 гривень ((6948,52 + 2598,45 + 1769,14 + 7000 + 2000) х 7,9737).

З відповідачів на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1619,95 гривень та інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Керуючись ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 553, ч. 3 ст. 551, ч.ч. 1, 2 ст. 554, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, п. 4 глави 3 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного Банку України № 337 від 14.08.2003 року та ст.ст. 10, 11, 60, 83, 212 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра:

- заборгованість за кредитним договором № 201/2006/840-К/289 від 09 лютого 2006 року у загальному розмірі 161994 гривні 57 копійок;

- судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1619 гривень 95 копійок;

- судові витрати з оплати інформаційно технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень;

усього стягнути 163734 (сто шістдесят три тисячі сімсот тридцять чотири) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Будьоннівський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий : »

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко