Справа № 496/5170/20
Провадження № 2/496/1030/21
14 вересня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Богдан Ю.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як клієнт банку, підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», про що свідчить його підпис у зазначеній анкеті-заяві. (а.с.9).
Відповідно до позовної заяви та довідки щодо розміру кредитного ліміту, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який було збільшено до 8000 грн.
Однак, «Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» не містить даних про отримання відповідачем зазначеної суми кредиту, відомостей про умови кредитування та картку, яку отримав відповідач.
Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погоджується з договором про надання банківських послуг.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Позивач зазначає, що відповідач, не виконавши належним чином зобов`язання за вказаним договором, порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Згідно довідки б/н між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, за яким йому було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 відкрита 21.05.2019 року термін дії до 03/23; № НОМЕР_2 відкрита 21.12.2019 року термін дії до 07/23 (а.с.8).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 21.05.2019 року відбувся старт карткового рахунку та цього ж дня встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн.; 24.09.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн.; 17.10.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн.(а.с.7).
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.
Суд відноситься критично до наданого позивачем розрахунку заборгованості, оскільки заборгованість за тілом кредиту 8060 грн. 10 коп. не може бути більшою ніж отриманою відповідачем кредиту у розмірі 8000 грн. відповідно до кредитного ліміту, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000 грн., тобто фактичну суму, яку він отримав у користування, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складову його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.
Однак, у заяві позичальника від 21.05.2019 року відсутні відомості щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви Витяг з Умов був доведений до відома відповідача та він ознайомився і погодився з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема щодо сплати заборгованості за простроченими відсотками, що доданий банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (21.05.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (10.12.2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки анкета-заява не місить відомостей щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2231 грн. 78 коп. є безпідставними, у зв`язку з чим в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Вимог, щодо стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України позивач не пред`являв.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 8000 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, тобто суми, яку він отримав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 536, 611, 634, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» в іншій частині позовних вимог доОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Суддя Л.О. Пендюра