Справа № 186/989/21
Номер провадження № 2/0186/396/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2021 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Демиденко С.М.
секретар - Фадєєва Т.Б.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «Фінфорс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
22.04.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61897481 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.
Позивач, вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.
Позивачу не відомо про існування будь-яких правовідносин між ним та ТОВ «Фінфорс».
Заборгованість має бути підтверджена первинними обліковими документами, а сам по собі розрахунок заборгованості або довідка про заборгованість, складені ТОВ «Фінфорс» не є підтвердженням безспірності заборгованості.
Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8194 від 15 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В.
Відповідач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не надав.
Третя особа у справі Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
З копії договору позики №243064-А від 11 квітня 2018 року укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем встановлено що, відповідно до умов договору, ТОВ «СС ЛОУН» надав позивачу позику в сумі 5500 грн під 1,33% в день на строк до 08 травня 2018 року /а.с. 23-39/.
15.04.2020 року приватний нотаріус Колейчик В.В., вчинив виконавчий напис за №8194. У виконавчому написі зазначено, що позивач, є боржником за кредитним договором №243064-А від 11 квітня 2018 року, укладеним між ним та ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 40071779-5 від 27 вересня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс».
Строк платежу за Кредитним договором №243064-А від 11 квітня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.
Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 вересня 2018 року по 11 березня 2020 року.
прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль) гривень 00 копійок;
прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2048,20 грн;
строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (нуль) гривень 00 копійок; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль) гривень 00 копійок;
строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 (нуль) гривень 00 копійок;
строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5610,00 грн.
За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат) стягнуто плату зі стягувана за домовленістю сторін.
Цікавим є той факт, що в виконавчому написі та в заяві про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінфорс» зазначило що боржник /позивач/ фактично мешкає в м. Київ, хоча це не відпадає дійсності.
Саме це дозволило в подальшому 22.04.2020 року приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва відкрити виконавче провадження № 6189748 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8194 /а.с.42/.
В той же час позивач мешкає та зареєстрований в м.Першотравенськ Дніпропетровської області /а.с.21,23/.
06.07.2020 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника /позивача/ та направив її на виконання за місцем роботи ОСОБА_1 .
23.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.
З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.
Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:
- оригінал нотаріально посвідченої угоди;
- документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Як встановлено судом, договір кредиту № 243064-А від 11 квітня 2018 року було укладено в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса /а.с. 23-39/.
Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18).
В той же час строк кредитування за договором № 243064-А від 11 квітня 2018 року становить 1 місяць до 08.05.2018 року та згідно додаткових угод продовжений до 10.07.18 року. /а.с. 24,38, п.2.1.2. договору та додаткова угода №35/.
Оспорюваним виконавчим написом з позивача стягнута заборгованість яка склалася за період 27.09.2018 - 11.03.2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період в сумі 2 048,20 грн. В той же час строк кредитування за договором № 243064-А від 11 квітня 2018 року становить до 10.07.18 року.
Також як свідчить усталена практика Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
З наведеного випливає, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12 і підтриманий у постановах Верховного Суду від 09.01.2019 у справі №183/179/16, від 06.03.2019р. у справі №216/750/16-ц, від 12.11.2018р. у справі №404/162/17, від 03.10.2018р. у справі №635/7285/14-ц, від 25.09.2018р. у справі №915/765/17, від 07.08.2018р. у справі №924/16/17.
Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, - суд
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.М. Демиденко