Справа № 463/6041/18
Провадження № 2/463/72/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

з участю представника позивача - Михальської-Гибрик І.М.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - Шагай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовомЛичаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третьої особи Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності. Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні ЛКП «Господар». Згідно з розпорядженням №125 від 16.11.2011р. основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який зареєстрований з вказаною адресою з 29.12.2015р. Представниками ЛКП «Господар» 02.02.2018р., 22.03.2018р., 18.04.2018р., 23.05.2018р., 20.06.2018р., 16.07.2018р. проводились комісійні обстеження квартири АДРЕСА_1 і за результатами яких складено акти та встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, а проживають невідомі особи. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копію технічного паспорту, копію розпорядження та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із аналогічних викладених у позовній заяві підстав. Просить такий задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив що працює в іншому місті Львівської області, оскільки є військовослужбовцем, і тому приїжджає в квартиру приблизно раз на місяць, платить комунальні послуги, а на даний час там проживає його родина. Представник відповідача позов заперечив із аналогічних підстав. Тому дані обставини просять врахувати при прийнятті рішення та відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Львівської міської ради проти задоволення позову не заперечила, просить такий задоволити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з копії розпорядження начальника Львівського УНР Західного територіального квартирно-еквсплуатаційного управління №125 від 16.11.2011р. (а.с. 8) розглянувши заяву гр. ОСОБА_2 , дозволено надати статус житлової кімнати №20а з приміщень житлових і нежитлових, які розміщені в житловому будинку АДРЕСА_2 ; рекомендовано БУ №1 КЕВ м. Львів укласти договір житлового найму, а Львівському обласному КП «БТІ та ЕО» внести зміни до справ інвентаризаційної справи, виготовити технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; оформити свідоцтво на праві власності у встановленому порядку та зареєструвати його.

Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі періодично проживає, оскільки являється військовослужбовцем.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Позивач звернувшись до суду позовом просить визнати відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 з підстав ст.ст. 71-72 Житлового кодексу України, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

З наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що знайома з відповідачем з 1991р., у 2018 році підписувала акт в себе дома, коли з ЛКП приходила особа і приносила акт, це відбувалось в робочий час. З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається що підписувала акт в квартирі ОСОБА_4 тільки один раз, в акті від 23.05.2018р. стоїть не її підпис. Інші свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працівники ЛПК, пояснили що складали акти в цокольному приміщенні в робочий час. Крім того, в акті від 18.04.2018р. не зазначено вулиці, тільки будинок АДРЕСА_3 .

Отже, суд не надає віри складеним актам ЛКП, оскільки у всіх 6 актах стоять підписи гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які ствердили що підписували тільки по одному акту. Крім того акти складались в робочий час, коли як пояснив відповідач, знаходився на роботі, або перебував за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту.

Згідно розпорядження начальника Львівського УНР Західного територіального квартирно-еквсплуатаційного управління №125 від 16.11.2011р. вбачається, що відповідач не тільки зареєстрований у даній квартирі, а в тому числі і має право на оформлення свідоцтва на право власності у встановленому законом порядку та зареєструвати його.

Приватизація квартири - це право кожного громадянина України безкоштовно придбати у приватну власність житло, в якому він зареєстрований, в обсязі встановленому законодавством, а саме - один раз за життя.

Приватизація регулюється ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та передбачає передачу у приватну власність громадян державного чи кооперативного житла, яке перебуває у віданні органів місцевого самоврядування або державних підприємств чи установ та використовується громадянами на умовах найму.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Пунктом 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

А відтак даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд не вправі виходити лише із положень житлового законодавства, а повинен керуватися іншими нормами цивільного законодавства, що регулюють правовідносини, що виникають в процесі здійснення права власності.

Тому враховуючи наведені вище мотиви, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третьої особи Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - відмовити.

Дата складення повного судового рішення - 04.10.2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.