Пр.№2-др/756/59/21
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

04 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

секретаря - Мартиненко К.Е.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.09.2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі, змінено формулювання та дату звільнення ОСОБА_1 в наказі №017 від 07.10.2020.

При ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу згідно поданого ним клопотання.

22.09.2021 позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Згідно з ч.3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не повідомлялись.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено випадки для ухвалення додаткового рішення. Так, зокрема, згідно п.4 цієї норми, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 4 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

25.05.2021 позивачем подано суду заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 18 500 грн. витрат. До поданої заяви додано копію договору про надання правової допомоги №2 від 29.04.2021, укладеного між позивачем та адвокатом Холостенком О.В., квитанцію про перерахування коштів від 24.05.2021 на ім`я Холостенка О.В. у розмірі 9 547,74 грн, акт виконаних робіт №1 від 21.05.2021.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги, а саме п.4.1, розмір та порядок оплати гонорару адвокату визначається угодою сторін у фіксованій сумі і визначається у додатковій угоді до даного договору, яка є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.4.3 Договору, оплата гонорару за цим Договором за надання юридичної допомоги клієнтом при підписанні цього договору.

Матеріали справи не містять додаткової угоди до договору, в якій би було обумовлено фіксовану ціну гонорару адвоката. Сам зміст договору не містить даних щодо справ, правова допомога у яких надається позивачу ОСОБА_1 .

Складання, підписання акту виконаних робіт договором не передбачено.

За таких обставин, суд вважає, що подані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі документально не підтверджені, у зв`язку з чим підстав для їх стягнення суд не вбачає і відмовляє в ухваленні додаткового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя: А.М.Майбоженко