2/465/1/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28.09.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді- Ванівського Ю.М.

з участю секретаря- Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Управління архітектури та містобудування Львівської міської ради, про зобов"язання відновити знесений дах, привести горище до попереднього стану та реальний поділ в частині даху та горища ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , в якому після неодноразових уточнень, просять зобов`язати Відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 своїми силами та за свій кошт відновити знесений дах, над частиною будинку АДРЕСА_1 та привести горище будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхового плану станом на 25.03.1975 року, провести реальний поділ між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в частині даху та горища, виділивши Позивачам горище житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до варіанту розподілу запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 471 від 23.04.2007 року

В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_1 . До присвоєння йому статусу будинку АДРЕСА_1 останній носив статус квартири АДРЕСА_3 . Цю квартиру АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2002 року придбав позивач ОСОБА_6 . В подальшому, розпорядженням Франківської районної адміністрації м. Львова від 28.01.2003 року № 57 частині будинку, де знаходиться кв. АДРЕСА_4 було присвоєно окремий поштовий № 30. За договором дарування від 14 жовтня 2004 року ОСОБА_6 подарував 2/3 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 позивачам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_3 . Реального розподілу допоміжних приміщень та конструктивних елементів, які є спільними для будинків АДРЕСА_1 (колишня кв. АДРЕСА_3 ) та АДРЕСА_2 не було проведено. Позивачі покликаються на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 протиправно реконструювали належну їм квартиру АДРЕСА_6 , розширили її за рахунок горища, яке було розміщене над житловим приміщенням, що належить позивачам. Стверджують, що вказана реконструкція проведена відповідачами без згоди позивачів, та всупереч ухвали Франківського районного суду від 31 жовтня 2005 року якою вжито заходи до забезпечення позову та заборонено проведення будь-яких будівельних робіт. Позивачі покликаються і на, те, що Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року, яка набула законної сили, скасовано виданий на ім`я відповідачки ОСОБА_3 дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.11.2000 №298/2000, визнано протиправними дії ІДАБК ЛМР по продовженню дії цього дозволу, визнано нечинним продовження дії дозволу.

В судове засідання представник позивачів не з`явився, подав заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Від представника третьої особи Франківської районної адміністрації ЛМР та предстаника Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування ЛМР надійшли клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Враховуючи те, що позивачі не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 28.09.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що позивачі є співвласниками буд. АДРЕСА_1 , який раніше носив статус квартири АДРЕСА_3 . За договором купівлі-продажу від 19.08.2002 року позивач ОСОБА_6 придбав у власність цю квартиру АДРЕСА_3 . Розпорядженням Франківської районної адміністрації м. Львова від 28.01.2003 року № 57 частині будинку, де знаходиться кв. АДРЕСА_4 було присвоєно окремий поштовий АДРЕСА_1 . На ім`я позивача ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 . За договором дарування від 14 жовтня 2004 року ОСОБА_6 подарував 2/3 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 позивачам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_6 його спадкоємцем є ОСОБА_1 .

Як встановлено постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2011 року, позивачі є співвласниками допоміжних, щодо житлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , зокрема й горища, розміщеного над цими житловими приміщеннями. Оскільки даний факт встановлений постановою суду у адміністративній справі стосовно позивачів, і постанова суду набрала законної сили даний факт не підлягає доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України.

Таким чином установленим є той факт, що позивачі є співвласниками горища будинку АДРЕСА_2 , що розміщене над належним позивачам будинком АДРЕСА_7 ).

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок проведеної відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_3 реконструкції, площа квартири АДРЕСА_6 збільшилась за рахунок приєднання до неї горища, яке розміщене над буд. АДРЕСА_1 (колишня кв. АДРЕСА_3 ), співвласниками якого є позивачі.

Дана обставина є преюдиційною та не підлягає доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлена Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року. Крім того ця обставина підтверджується копією робочого проекту реконструкції квартири АДРЕСА_6 , висновком № 2056 судової будівельно-технічної експертизи від 12.03.2010 року з долученими до нього фотоматеріалами, технічним висновком обстеження оцінки технічного стану будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2011 року, власники кв. АДРЕСА_8 ) як співвласники горища не надавали згоди відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на приєднання горища, що розміщене над буд. 30 (колишня кв. 1-а) до реконструйованої відповідачем ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_5 . Оскільки даний факт встановлений постановою суду у адміністративній справі стосовно позивачів, і постанова суду набрала законної сили даний факт не підлягає доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про плануванні і забудову територій», який був чинний в момент виникнення спірних правовідносин, дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт. Отже, належним документом, який надавав відповідачам право проводити роботи з реконструкції кв. АДРЕСА_6 міг бути виключно виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що такий дозвіл на ім`я відповідача ОСОБА_3 було видано. Водночас Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2011 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.11.2000 року № 298/2000 скасовано в частині надання відповідачу ОСОБА_3 права на виконання будівельних робіт з розширення та реконструкції квартири АДРЕСА_6 . Цією ж постановою визнано протиправними дії ІДАБК щодо продовження дії Дозволу на виконання будівельних робіт від 06.12.2006 року до 31.12.2006 року та від 03.05.2007 року до 08.05.2008 року. Визнано нечинним продовження дії цього дозволу від 06.12.2006 року до 31.12.2006 року та від 03.05.2007 року до 08.05.2008 року.

При тому з наявного у матеріалах справи висновку № 2056 судової будівельно-технічної експертизи від 12.03.2010 року з долученими до нього фотоматеріалами вбачається, що станом на дату проведення експертизи 12.03.2010 року вимог державних будівельних норм та затвердженої проектної документації при реконструкції квартири АДРЕСА_5 не дотримано, фізичний знос будинку складає 52%. Технічний стан будинку незадовільний. Технічний стан дерев`яного перекриття та зовнішньої стіни аварійний. Відступи від ДБН відхилення від проекту впливають на міцність і безпечність будівлі. Експертом в дослідницькій частині серед іншого встановлено, що дерев`яні конструкції міжповерхового перекриття над першим поверхом прогнили і потребують заміни.

Таким чином станом на час дії скасованого в подальшому Дозволу на виконання будівельних робіт будівельні роботи по реконструкції відповідачами не були завершені. Натомість були продо

Суд враховує також, що відповідно до Ухвали Франківського районного суду від 31 жовтня 2005 року у даній справі позов забезпечено та заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті Кульпарківська 28-а.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у відповідачів проводити будівельні роботи та збільшувати квартиру АДРЕСА_6 шляхом приєднання до неї горища розміщеного над буд. АДРЕСА_1 і яке є спільною власністю, в тому числі позивачів.

Суд враховує те, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року у справі № 465/6524/13, визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_6 від 13 березня 2012 року, видане Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на ім`я ОСОБА_3 . Визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_2 від 13 грудня 2012 року, видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на ім`я відповідачів. Скасовано Рішення про державну реєстрацію прав від 26.03.2012 року, яким реєстратором ОКП ЛОР БТІ та ЕО прийнято рішення про державну реєстрацію на ім`я ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_6 з присвоєнням реєстраційного номера 36294017. Скасовано Реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації (розширення та реконструкцію житлової квартири АДРЕСА_6 за рахунок об`єму частини горища будинку та спорудження гаража з господарськими приміщеннями), що проведена Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області 28.12.2011 року.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року встановлена преюдиційна обставина, а саме те, що реконструкція кв. АДРЕСА_5 проводилась з відступами від проекту, відступами від державних будівельних норм, які впливають на міцність і безпечність будівлі. Отже, таке порушення будівельних норм і правил є істотним порушенням.

Відповідно до ст. 376 ЦКУ житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, реконструкція кв. АДРЕСА_6 шляхом приєднання до неї горища, розміщеного над будинком АДРЕСА_1 , в силу ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки проводилась за відсутності належного дозвільного документу та з відхиленням від проекту і державних будівельних норм, внаслідок чого вся споруда (весь будинок) став аварійним.

Стан горища до самочинної реконструкції проведеної відповідачами зафіксовано в поверховому плані складеному Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 25.03.1975 року.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що порушене право власності позивачів підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачів відновити знесений дах, над частиною будинку АДРЕСА_1 та привести горище будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхового плану станом на 25.03.1975 року.

З наявного у справі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 471 від 23.04.2007 року вбачається, що є технічно можливим здійснення реального поділу між будинковолодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 в частині даху та горища. Горище житлового будинку АДРЕСА_1 знаходиться над усіма приміщеннями квартири АДРЕСА_4 . Виділення запропонованої частини горища з метою підтримання рівня технічного стану конструкцій покрівлі, перекриття, даху пропонується мешканцям квартири АДРЕСА_4 від квартири АДРЕСА_5 , що на мезоніні, є горище, що дає можливість користуватися ним мешканцям квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Для цього вхід на горище мешканцям квартири АДРЕСА_4 пропонується влаштувати зі сходової площадки по приставній драбині, пробивши дверний проріз в стіні, що огороджує це приміщення з горищем. Мешканцям кв. АДРЕСА_5 вхід на горище влаштувати в стіні приміщення під. літ. 3-5, що межує з горищем, пробивши дверний проріз.

Фактично вказаним висновком пропонується виділити у власність позивачам, як власникам будинку АДРЕСА_1 , те горище, яке розташоване безпосередньо над цим житловим будинком АДРЕСА_1 (колишньою квартирою АДРЕСА_3 .

Жодного альтернативного варіанту розподілу горища будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 сторонами не запропоновано. Запропонований експертом варіант поділу відповідачами не оспорено, не наведено мотивів щодо його неприйнятності чи безпідставності.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цієї позовної вимоги та здійснення реального поділу спірного горища відповідно до варіанту запропонованого експертом.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 183, 355, 356, 358, 364, 370, 372 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 своїми силами та за свій кошт відновити знесений дах, над частиною будинку АДРЕСА_1 та привести горище будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхового плану станом на 25.03.1975 року.

Провести реальний поділ між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в частині даху та горища відповідно до варіанту розподілу, запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 471 від 23.04.2007 року, а саме: позивачам, як власникам будинку АДРЕСА_1 , виділити у власність горище, яке розташоване безпосередньо над житловим будинком АДРЕСА_1 (колишньою квартирою АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.10.2021 р.

Суддя Ванівський Ю.М.