Справа № 303/1701/21
2/303/887/21
Номер рядка статистичного звіту - 18

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

В.о. Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області Лендєл І. звернувся до суду з позовом в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивує тим, що Мукачівською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Мукачівського району встановлено, що згідно наказу ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою та передано ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Кальницької сільської ради Мукачівського району.

07.05.2020 на підставі вищезазначеного наказу державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чопської міської ради Корольковою Мариною Володимирівною, зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га, що підтверджується інформаційною довідкою №241746138 від 26.01.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказує, що наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером -:06:000:0217, - скасуванню.

Посилається, що відповідно до п. в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Однак, місцевою прокуратурою встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №651-СГ від 31.01.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» передано у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Квасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області площею 1 га із кадастровим номером :02:000:0075 для ведення особистого селянського господарства. 02.07.2020 на підставі вказаного вище наказу приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Романович Іриною Василівною зареєстровано за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0075, площею 1 га для ведення особистого селянського господарства

Таким чином, зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання земельної ділянки :06:000:0217 згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020, вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №651-СГ від 31.01.2020.

Враховуючи вищенаведене, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України, ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-УБД від 23.04.2020 безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Кальницької сільської ради Мукачівського району.

Враховуючи вищенаведене наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-УБД від 23.04.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:0217) підлягає визнанню недійсним та скасуванню, а державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0217 скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

14.04.2021 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Вказує, що згідно із клопотанням ОСОБА_1 від 10.04.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства безоплатно у власність він не отримував, на підставі такому було надана у власність спірна земельна ділянка. 07.05.2020 року державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чопської міської ради Корольковою М.В. було проведено державну реєстрацію земельної ділянки. Таким чином вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судового засіданні.

Щодо клопотання про відкладення розгляду заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин.

У Постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А тому, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №651-СГ від 31.01.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» передано у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Квасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області площею 1 га із кадастровим номером :02:000:0075 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14).

02.07.2020 на підставі вказаного наказу приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Романович Іриною Василівною за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0075, площею 1 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17-18).

Також як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 згідно наказу ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою та передано ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Кальницької сільської ради Мукачівського району (а.с.13).

07.05.2020 на підставі вищезазначеного наказу державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чопської міської ради Корольковою Мариною Володимирівною, зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га, що підтверджується інформаційною довідкою №241746138 від 26.01.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15-16).

Статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Так, передбачена ст.116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 року, справа №302/380/16-ц дійшов висновку, що передбачена ст. 116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом та отримала у власність земельну ділянку в розмірах, встановлених ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Таким чином, зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання земельної ділянки на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №651-СГ від 31.01.2020, ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку, розташовану на території Квасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області площею 1 га із кадастровим номером :02:000:0075 для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 32).

За таких обставин, надання йому у власність ще однієї ділянки ведення особистого селянського господарства нормами ЗК України не передбачено.

Водночас, пунктом «г» частини третьої ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З огляду на наведене, оскільки наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 прийнятий з порушеннями вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, такий у відповідності до ст.152 ЗК України підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, що останній є неналежним відповідачем, оскільки прокурор звернувся з даним позовом до відповідача, накази якого оскаржуються через недотримання вимог законодавства стосовно передання земельних ділянок в користування для ведення фермерського господарства.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону № 1952).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019року справі N 802/1340/18-а, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі N 915/127/18 дійшла висновку, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Таким чином суд приходить до висновку наявність підстав для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 227) державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 4540,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 116, 120, 121, 152 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку - задоволити.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №2626-СГ від 23.04.2020 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:0217) площею 0,9963 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Кальницької сільської ради Мукачівського району.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 227, державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :06:000:0217, площею 0,9963 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури суму 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на користь Закарпатської обласної прокуратури суму 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: Мукачівська місцева прокуратура в інтересах держави м.Мукачево, вул Л.Толстого, 15.

Відповідачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області , м.Ужгород, вул. Народна,4.

Рішення суду виготовлено 04 жовтня 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій