Провадження № 2-з/761/2066/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Хавіна Валентина Олеговича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трач Ганни Миколаївни про визнання права власності на квартиру, скасування рішення.

В позовних вимогах позивач просить: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Трач Ганни Миколаївни про державну реєстрацію права приватної власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 .

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме майно, який полягає у забороні вчинення будь-яких дій, спрямованих на розпорядження, відчуження, володіння і користування ним.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що метою забезпечення позову у даній справі способом, про який просить заявник, є охорона матеріально-правових інтересів позивача та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заявник зазначає, що на даний час позивач проживає у вказаному помешканні, проте відповідно до відомостей реєстру прав на майно право власності на зазначену нерухомість належить ОСОБА_2 , яка відповідно може розпоряджатись, користуватись, володіти вказаним майном, у тому числі перешкодити потерпілій користуватися єдиним помешканням та вчинити будь-які правочини, спрямовані на його відчуження.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Розглянувши вказане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданою заявником інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві власності належить спірна квартира загальною площею 75,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, відчужити його тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження N 14-729цс19) зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання права власності на квартиру, скасування рішення.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідач може розпорядитись вказаним майном, у тому числі перешкодити потерпілій користуватися єдиним помешканням та вчинити будь-які правочини, спрямовані на його відчуження. Якщо нерухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності, буде відчужене іншим особам, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Предметом спору у даній справі є захист права власності позивача на спірну квартиру шляхом визнання права власності на неї за позивачем та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем.

Враховуючи вищевказані обставини, між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на нерухоме майно, що на думку суду, дає підстави для висновку про наявність можливості у відповідача розпорядитися спірним майном і під час судового розгляду справи, та достатньо обґрунтованого припущення, що майно, яке на думку позивача є його власністю, на момент ухвалення рішення може зникнути.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 03.11.2020 року (справа №1-кс/753/3730/20, справа №753/18225/20) накладено арешт на зазначену квартиру.

Заявник не надав суду доказів, що ОСОБА_2 чи будь-які інші особи вчиняли дії щодо можливого скасування арешту.

В той же час суду не надано доказів, що з врахуванням наявності зареєстрованого обтяження на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням встановлених обставин, та беручи до уваги підстави та предмет позову, враховуючи те, що в даному випадку заявником не доведено необхідно застосування заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Хавіна Валентина Олеговича про забезпечення позову - відхилити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя: Н.Г.Притула