233 № 233/742/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя між ним та ОСОБА_3 шляхом визнання за ним право власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 загальною площею 32,0 кв.м, жилою площею 16,30 кв.м вартістю 84000,00 грн, однокімнатну квартиру за АДРЕСА_2 загальною площею 36,8 кв.м, жилою площею 18,1 кв.м вартістю 280000,00 грн, однокімнатну квартиру за АДРЕСА_3 загальною площею 32,1 кв.м, жилою площею 15,8 кв.м вартістю 280000,00 грн; однокімнатну квартиру за АДРЕСА_4 загальною площею 30,6 кв.м, жилою площею 15,30 кв.м вартістю 84000,00 грн; однокімнатну квартиру за АДРЕСА_5 вартістю 84000,00 грн, а всього вартістю 812000 грн.

А також просив в порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_3 все інше майно на суму 840000 грн, до складу якого увійшли право власності на 1/2 будинку АДРЕСА_6 разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, всього вартістю 448000,00 грн., право власності на транспортні засоби: автомобіль Daewoo Matiz 84000,00 грн, Toyota Rav4 308000,00 грн.

Відмовився від компенсації за рахунок більшої частки, яка виділяється відповідачу, у розмірі 28000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала, послиаючись на те, що позивачем не зазначено один об`єкт нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю сторін, а саме двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , вартістю 600000,00 грн, вартість 1/3 частки 200000,00 грн, яка по 1/3 частці належить сторонам у справі, а також їх сину ОСОБА_5 . По-друге, в позовній частині не зазначено яке спільне майно виділити відповідачу. Вона не заперечую проти оціночної вартості квартир за винятком вартості однокімнатної квартири АДРЕСА_5 в зв`язку з неналежним станом квартири, вартість якої вона оцінює в 56000,00 грн, а також вартості 1/2 частки будинку АДРЕСА_6 , яку з урахуванням ринкової ціни на нерухоме майно в даному районі вона оцінює в 224000,00 грн. Також пропонує оцінити вартість транспортних засобів: автомобіля Daewoo Matiz 56000,00 грн, Toyota Rav4 280000,00 грн. Позивачем у позовній заяві не зазначено майно, еквівалентне вартості 500000,00 грн, набуте під час шлюбу, яке використовується ним для здійснення підприємницької діяльності. Враховуючи наведене просила поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати право особистої власності при особистому користуванні за ОСОБА_1 : 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_8 (2/3 частки) вартістю 400000,00 грн; 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 вартістю 280000,00 грн; 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 вартістю 84000,00 грн, на загальну суму 764000,00 грн; визнати право особистої власності при особистому користуванні за ОСОБА_3 : автомобіль Daewoo Matiz вартістю 56000,00 грн, автомобіль Toyota Rav4 вартістю 280000,00 грн, 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 84000,00 грн; 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 280000,00 грн; 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_5 вартістю 56000,00 грн; 1/2 частка будинку АДРЕСА_6 вартістю 224000,00 грн; на загальну суму 980000,00 грн. Різницю у 108000,00 грн компенсувати за рахунок поділу майна, яке використовується позивачем для здійснення підприємницькою діяльністю.

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на позов, в якому вказав на те, що 2-кімнатна квартира АДРЕСА_8 не є спірним майном подружжя, а є приватною спільною частковою власністю - по 1/3 частці за кожним: позивачем, відповідачем та ОСОБА_5 ,тобто частки чітко визначені. Не погодився із визначеною ринковою відповідачем вартістю частки жилого будинку, яка складається з квартири за АДРЕСА_9 , загальною площею 82.2 кв.м, житловою площею 51.5 кв.м., яка складається з чотирьох житлових кімнат, комори, веранди, гаражу-сараю, сараїв, 1/2 частки колодязя, огорожі, розташованої на земельній ділянці за кадастровим номером: :00:020:0608, площею 0,1га у межах згідно з планом, 1/2частка якої належить на праві власності виключно позивачу, а не є спільною сумісною власністю подружжя - 224000 грн; однокімнатної квартири АДРЕСА_5 -56 000 грн; автомобіль Daewoo Matiz легковий Хєтчбек 56000 грн; автомобіль Toyota Rav4 легковий універсал В 280000 грн. Запропонував наступний спосіб та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: визнати за позивачем право власності на 1-кімнатну квартиру за АДРЕСА_3 вартістю 280000 грн; 1-кімнатну квартиру за АДРЕСА_4 вартістю 84000 грн; 1/2 частку жилого будинку, яка складається з квартири АДРЕСА_9 вартістю 448000 грн, загальною вартістю 812000 грн. Визнати за відповідачем право власності на: 1-кімнатну квартиру за АДРЕСА_2 вартістю 280000 грн; 1-кімнатну квартиру за АДРЕСА_5 вартістю 56000 грн; 1-кімнатну квартиру за АДРЕСА_1 вартістю 84000 грн; автомобіль Daewoo Matiz легковий Хетчбек вартістю 84000 грн; автомобіль Toyota Rav4 легковий універсал В 308000 грн, загальною вартістю 812000 грн. Крім того, ніякого майна рухомого чи нерухомого, яке використовується позивачем для підприємницької діяльності, під час шлюбу з відповідачем за сумісні кошти не було придбано. Позивач є фізичною особою-підприємцем та 28.09.2017 року на підставі Угоди №35 про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту, укладеною між позивачем та Департаментом економіки Донецької області державної адміністрації (), йому була надана фінансова підтримка за результатами конкурсного відбору проектів СМБ, відповідно до Порядку використання коштів обласного бюджету. Фінансова підтримка надана на безоплатній основі у розмірі 500000 грн. Кошти використані відповідно до бізнес-плану, наданого до конкурсної комісії - на реалізацію проекту «Виробництво гетероауксину-регулятора росту рослин». Отже, майно ФОП, яке використовується для проведення підприємницької діяльності, є спільним майном подружжя за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів (ВС/КЦС у справі №318/1863/17 від 02.09.2020р., постанова ВСУ від 13.06.2016р. №6-1752дс15).

Відповідач ОСОБА_3 надала заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримала порядок поділу і визначені нею ціни на спільне сумісно майно, що викладені у відзиві на позов і не погодилась із деякими висновками позивача, викладеними у відповіді на відзив. Зокрема спірна квартира АДРЕСА_8 , дійсно, є спільною частковою власністю сторін у справі та ОСОБА_5 по 1/3 частці спірного об`єкту. Визначена доля власності дає можливість здійснити поділ між сторонами по справі, а саме, визнати за одним з колишнього подружжя 2/3 частки квартири. Дана квартира не могла би бути предметом розділу тільки у разі наявності спільної сумісної власності трьох осіб без визначення часток. Крім того, ціна на 1/2 частку будинку АДРЕСА_6 визначена нею виходячи з реальних ринкових цін домоволодінь, що знаходяться в даному районі міста Костянтинівка. Будинок та інші будівлі, що знаходяться на земельній ділянці вимагають проведення ремонтних робіт і матеріальних витрат, тому вартість спірного будинку не може перевищувати 224000 грн. Просила залишити будинок за нею, оскільки після розірвання шлюбу продовжує проживати у цьому будинку і несе витрати на його утримання. Також з нею проживає син, студент національного юридичного університету ім. Я. Мудрого. Він зареєстрований у м. Харків, але в теперішній час знаходиться другий рік поспіль на дистанційному навчанні у зв`язку із пандемією і проживає у спірному будинку. Ринкова ціна автомобіля Daewoo Matiz, 2006 року випуску, незадовільного технічного стану (була в ДТП) в теперішній час не може перевищувати 56000 грн. Ринкова ціна автомобіля Toyota Rav4, 2007 року випуску, відповідного технічного стану, в теперішній час не може перевищувати 280000 грн. Ціна на квартиру АДРЕСА_5 в теперішній час складає 56000 грн з урахуванням того, що відноситься до старого житлового фонду, є кутовим приміщенням, знаходиться на першому поверсі та не передбачає наявності ванної кімнати. Просила визнати право власності за позивачем на перелічене майно на суму 764000 грн, а за нею визнати право власності на раніше перелічене майно на суму 980000 грн. Різницю у 108000 грн компенсувати за рахунок майна, яке використовується на теперішній час позивачем для здійснення підприємницької діяльності з 2015 року. Первинний капітал, внески у розвиток бізнесу та доходи від діяльності належали до спільної сумісної власності подружжя.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 31 березня 1990 року перебували у шлюбі (актовий запис № 206, складений 31 березня 1990 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому). На підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі № 233/4408/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 04 січня 2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Щербініною Н.П. за реєстр. № 5953, позивач ОСОБА_1 придбав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_10 ; право власності зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 10.01.2008 року за № 18626497, що підтверджується відповідним витягом від 10.01.2008 року за № 17317191, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 265085669 від 08.07.2021 року. Ринкова вартість квартири складає 96753,00 грн, що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 16.07.2021.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П. за реєстр. № 1526, позивач ОСОБА_1 придбав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 ; право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П. 23 грудня 2013 року за № 3997632, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 за № 15185466, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 265088069 від 08.07.2021 року. Ринкова вартість квартири складає 74240,00 грн, що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 16.07.2021. Сторонами визнається, що вказана квартира є житлом позивача.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 265087846 від 08.07.2021 року випливає, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Борисевич В.А. за реєстр. № 1463, відповідач ОСОБА_3 набула права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_12 . Ринкова вартість квартири складає 71634,00 грн, що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 19.07.2021.

26 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_3 зареєструвала право власності на транспортний засіб марки DAEWOO, модель MATIZ, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Ринкова вартість автомобіля складає 68808,00 грн, що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 від 15.07.2021.

Крім того, 02 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_3 зареєструвала право власності на транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 . Ринкова вартість автомобіля складає 303082,00 грн, що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 від 15.07.2021. Сторонами визнається, що вказаним автомобілем користується відповідач.

Посилання відповідача про недопустимість вказаних звітів щодо оцінки майна суд відхиляє, оскільки вказані документи є письмовими доказами та позивачем не надані докази на спростування вказаних звітів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності (ч. 1 ст. 66 СК України).

Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_10 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_12 ; транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 ; транспортний засіб марки DAEWOO, модель MATIZ, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

В частині першій ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду України у справі №6-3037цс15 від 18.05.2016 року було зроблено правовий висновок про те, що при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи право ОСОБА_1 на поділ майна подружжя, а також те, що сторонами не надано доказів про можливість поділу майна в натурі, водночас судом встановлено, що квартира, за адресою: АДРЕСА_11 є житлом позивача, а автомобілем TOYOTA RAV4 користується відповідача, зважаючи на встановлену вартість спірного майна та незгоду відповідача на виплату компенсації позивачу, суд дійшов висновку про необхідність поділити об`єкт права спільної сумісної власності подружжя шляхом визнання права спільної часткової власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину та за ОСОБА_3 на 1/2 частину: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_11 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_12 ; транспортного засобу марки TOYOTA, модель RAV4, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 ; транспортного засобу марки DAEWOO, модель MATIZ, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання за ним право власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_2 та однокімнатну квартиру за АДРЕСА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Шульженко Д.А. за реєстр. № 5219, відповідач ОСОБА_3 уклала вказаний договір із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про придбання нею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_13 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 265087138 від 08.07.2021 року 3/4 частки вказаної квартирт на підставі свідоцтва про право на спадщину за № 3-615 від 26.06.2009 за законом, виданого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право власності за № НОМЕР_7 від 25.12.2000, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду, належить ОСОБА_9 , 1/4 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за № 3-613 від 26.06.2009 за законом, виданого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою, належить ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 лютого 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ізетовою Н.І. за реєстр. № 574, відповідач ОСОБА_3 уклала вказаний договір із ОСОБА_10 про придбання нею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_14 . Відповідно до ст. 210 ЦК України цей договір підлягає державній реєстрації.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 265087608 від 08.07.2021 року власником квартири на підставі договору довічного утримання за № 1-1330 від 31.08.2007, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою, є ОСОБА_10 .

Судом не встановлені обставини щодо реєстрації права власності на вищевказані квартири за стороною правочинів ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦК України відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи те, що за відповідачем ОСОБА_3 не зареєстровано право власності на квартиру за АДРЕСА_2 та квартиру за АДРЕСА_3 , суд дійшов висновку про те, що вказане майно не може бути визнано судом спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на час розгляду справи правочини щодо вказаного нерухомого майна вважаються такими, що не вчинені.

А отже, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Також судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:020:0608 площею 0,1 га, розташована в АДРЕСА_6 , з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських будівель належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , що підтверджується державним актом на земельну ділянку ЯЖ №447089, виданим відділом Держкомзему у м. Костянтинівка Донецької області 03.11.2008. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, власниками якого по 1/2 частці є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №18214235 від 24.03.2008.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Оскільки судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_15 частка якого має бути визнана спільною сумісною власністю подружжя та поділена між ними, знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності, та відповідні частки у праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_11 на теперішній час не виділені, кадастрові номери земельним ділянкам не присвоєні, водночас перехід права власності на частину будинку не може відбуватися без переходу відповідного права також на земельну ділянку, суд дійшов висновку про те, що на теперішній час право власності на 1/2 частину вказаного будинку та право власності ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на відповідну земельну ділянку, не може бути поділено між сторонами.

Посилання відповідача ОСОБА_3 , викладені у відзиві на позов, про необхідність включити до об`єктів спільної сумісної власності, що підлягають поділу між сторонами: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , майно, еквівалентне вартості 500000,00 грн, набуте під час шлюбу, яке використовується позивачем для здійснення підприємницької діяльності, суд відхиляє, оскільки позивач та відповідач не зверталися до суду з відповідними позовними вимогами.

Крім того, не підлягає поділу між подружжям квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , оскільки відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тюріною В.Б. за реєстр. № 3708, витягу про державну реєстрацію прав № 31741949 від 20.10.2011, виданого Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Донецьк, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 1/3 частки за кожним.

Згідно з ч.1, п. 3 ч. 2, ч. 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до довідки огляду МСЕК серії 12ААБ № 583606 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 має інвалідність 2 групи та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, позивачу пропорційно до задоволених вимог, враховуючи ринкову вартість майна, розмір якого встановлено судом, мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 3487 гривень 38 копійок.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 264 265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_10 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_12 ; транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 ; транспортний засіб марки DAEWOO, модель MATIZ, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

Поділити об`єкт права спільної сумісної власності шляхом визнання права спільної часткової власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину та за ОСОБА_3 на 1/2 частину: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_11 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_12 ; транспортного засобу марки TOYOTA, модель RAV4, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 ; транспортного засобу марки DAEWOO, модель MATIZ, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 3487 (трьох тисяч чотирьохсот вісімдесяти семи) гривень 38 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду 28 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_9 ; відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя