У Х В А Л А

28 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 727/7374/20

провадження № 61-14963ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 27 липня 2007 року № б/н та отримала кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 8 000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не повернув своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 24 червня 2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 26 736,12 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 17 291,27 грн; за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно із статтею 625 ЦК України 4 945,93 грн; пені - 4 894,56 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 236,99 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 17 291,27 грн; за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно із статтею 625 ЦК України - 4 945,93 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2021 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факт укладання кредитного договору та наявність заборгованості. Надані позивачем витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів не можуть бути складовою частиною кредитного договору.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8 280,77 грн, яка складається із: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 280,77 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно із статтею 625 ЦК України.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач, підписавши анкету-заяву, користувалась кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості, тим самим висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, виходячи з такого.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач сплачувала кошти за користування кредитом, які були зараховані позивачем на часткове погашення заборгованості за пенею та заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за тілом та простроченим тілом кредиту становить 17 291,06 грн, яку банк обраховував пославшись на те, що кредитний ліміт неодноразово збільшувався та на час звернення з позовом не перевищував 8 000,00 грн.

Аналіз виписок картки свідчить, що встановлений кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме, починаючи з 03 листопада 2007 року становив 3 100,00 грн; із 02 травня 2011 року - 3 600,00 грн; з 16 серпня 2013 року - 8 000,00 грн; із 03 серпня 2019 року кредитний ліміт знижено до 0,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи наведене, дійшов висновку про стягнення заборгованості у межах кредитного ліміту 8 000,00 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення коштів у розмірі 22 236,99 грн.

Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

Заявник посилається на те, що касаційна скарга має для нього виняткове значення, оскільки на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, а стягнена за рішенням суду сума заборгованості є для заявника значною, виконання рішення може поставити сім`ю в скрутний майновий стан.

Верховний Суд зазначає, що оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі.

Заявник не навів обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділив особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін справи. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для заявника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення. Заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, оскільки справа є малозначною в силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2021 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко