Номер провадження 2/754/3631/21
Справа №754/3641/21
09 вересня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Микитюк А.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «СК» Брокбізнес» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -
Транспортний засіб - «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 на
момент ДТП, був забезпеченим за полісом 197209061, виданим ПАТ «СК «Брокбізнес». Ліміт відповідальності товариства за шкоду, заподіяну майну потерпілих, їх життю та здоров`ю встановлений у розмірах, передбачених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто 130 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, та 260 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих на одного потерпілого.
Загальні витрати позивача на придбання рекомендованих ліків, а також проходження відновлювального курсу електроімпульсного масажу склали - 8 663, 18 грн. з яких, витрати на придбання медичних препаратів та витрати на проходження курсу електроімпульсного масажу - 7400, 00 грн.
Отже, у зв`язку із лікуванням, позивач просив суд стягнути з ПАТ «СК «Брокбізнес» понесені ним матеріальні витрати у розмірі - 8 663, 18 грн.
Також, позивач просив про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням його здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням його транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , посилаючись на те, що він зазнав фізичного болю в результаті негативного впливу наслідків ДТП на стан його фізичного здоров`я і його короткочасного розладу, перебування на лікуванні та реабілітації, зміни звичайного укладу життя. Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач зазнав душевні страждання, оскільки завжди мріяв про новий автомобіль та довгий час йшов до цієї мети, акумулюючи кошти та відповідно обмежуючи себе у багатьох речах. Автомобіль був придбаний у кредит 18 серпня 2020 року, внаслідок ДТП позивач втратив душевний спокій, перебував у стані стурбованості, відбулось порушення звичайного укладу життя, кредитні зобов`язання позивача перед банком не припиняються, станом на 05 березня 2021 року залишок до сплати по кредиту становить 257 760. 00 грн. Пошкоджений автомобіль, після ремонту вже не буде таким, який був до ДТП, і відповідно втратив у товарному вигляді, технічних характеристиках, споживчій зацікавленості, зокрема при продажі. Крім того, пошкоджений транспортний засіб був єдиним засобом для пересування позивача та членів його сім`ї і по теперішній час залишається не відремонтованим. Позивач є учасником бойових дій, інвалідом II групи, а відсутність власного транспорту значно обмежує і суттєво ускладнює його пересування. В силу обставин, що склались, позивач вимушений пересуватися громадським транспортом - це при тому, що на території України та міста Києва зокрема, продовжує стрімко поширюватися COVID-19, а сам позивач знаходиться в групі ризику, що становить суттєву загрозу його здоров`ю та життю.
Отже, моральна шкода, яка на думку позивача спричинена ОСОБА_2 його здоров`ю під час ДТП та пошкодження транспортного засобу оцінюється останнім у розмірі 150 000, 00 грн. із яких 433, 16 грн. 5 % від розміру шкоди, заподіяної здоров`ю, підлягає стягненню із відповідача ПАТ «СК «Брокбізнес», а решта суми, тобто 149 566, 84 грн. з ОСОБА_2 .
Ухвалою судді від 20.04.2021 року було прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити, надаючи пояснення посилався на обставини, що викладені в позовній заяві.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Процесуальним правом на подачу відзиву відповідач не скористався.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 12.11.2020 року біля 10:15 год., керуючи автомобілем «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Маяковського, 12, в м. Києві, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , (водій ОСОБА_1 ), який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно Постанови судді Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом., таким чином факт ДТП та вина ОСОБА_2 у його вчиненні додаткового доказування не потребує.
На час ДТП цивільно - правова відповідальність особи, що керувала автомобілем «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «СК» «Брокбізнес», що підтверджується електронним полісом № 19720906, строк дії якого становив з 21.05.2020 року по 20.05.2021 року.
Ліміт відповідальності товариства за шкоду, заподіяну майну потерпілих, їх життю та здоров`ю встановлений у розмірах, передбачених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто 130 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, та 260 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих на одного потерпілого.
30.06.2021 р. позивач подав до Страхової компанії «БРОКБІЗНЕС» заяву про виплату страхового відшкодування.
Сума страхового відшкодування була визначена на підставі висновку від 19.07.2021 р. кваліфікованого працівника СК «БРОКБІЗНЕС», складеного за результатом детального аналізу отриманих документів щодо діагнозу, призначень лікарських засобів, підтвердження розрахунковими документами здійснення витрат, необхідності і обгрутнованості призначень і витрат у взаємозв`язку із наслідками страхового випадку.
14 листопада 2020 року, лікар Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги оглянув позивача та діагностував також черепно-мозкову травму, струс головною мозку, забій м`яких тканин голови та лівого плечового суглобу.
Загальні витрати позивача на придбання рекомендованих ліків, а також проходження відновлювального курсу електроімпульсного масажу склали - 8 663, 18 грн. з яких, витрати на придбання медичних препаратів; Троксевазин гель - 215, 60 грн.; Індапен SR - 132, 45 грн.; Варфарин 2. 5 - 77, 70 грн.; Бісопрол 2.5 - 45, 60 грн.; Престаріум 5 мг. - 135, 40 грн.; Предуктал MR -211,60 грн.; Смарт Омега 30 - 215, 90 грн.; Алора 100 мл. - 97, 80 грн.; Гідазепам ІС - 107, 50 грн.; Фармадол 50 - 11,98 грн.; Фармадол -11, 65 грн., та витрати на проходження курсу електроімпульсного масажу 7400, 00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «СК» «Брокбізнес» на підставі рішення про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-197209061 від 20.05.2020 р., виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 233, 78 грн.
Як встановлено ст. 1187 ЦК України вказаною нормою, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 1.17 та ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до ст. 23 зазначеного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 24 зазначеного Закону відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого здійснюється у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням,утриманням,діагностикою,лікуванням,протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя» передбачено, що галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я є клінічний протокол, який являє собою уніфікований документ, який визначає вимоги до діагностичних, лікувальних, профілактичних методів надання медичної допомоги та їх послідовність.
Відповідальність власника автомобіля «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , перед третіми особами була застрахована електронним полісом № 19720906 в ПАТ «СК» «Брокбізнес».
На момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 12.11.2020 р. вказаний договір діяв, а відповідно відшкодування матеріальної в порядку та межах, передбачених вимогами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається на страховика ПАТ «Страхова компанія ПАТ «СК» «Брокбізнес».
З урахуванням того, що товариством було частково відшкодовано позивачу розмір матеріальної шкоди на лікування, завданої внаслідок ДТП ( 233, 78 грн.), суд вважає за доцільне стягнути з ПАТ «СК» Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 , матеріальні витрати у розмірі 8 429,40 грн.
Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.
Як на підставу для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на той факт, що внаслідок ДТП було завдано ушкодження його здоров`ю, крім того зазнав фізичного болю в результаті негативного впливу наслідків ДТП на стан його фізичного здоров`я і його короткочасного розладу, перебування на лікуванні та реабілітації, зміни звичайного укладу життя. Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач зазнав душевні страждання, оскільки завжди мріяв про новий автомобіль та довгий час йшов до цієї мети, акумулюючи кошти та відповідно обмежуючи себе у багатьох речах. Автомобіль був придбаний у кредит 18 серпня 2020 року, внаслідок ДТП позивач втратив душевний спокій, перебував у стані стурбованості, відбулось порушення звичайного укладу життя, кредитні зобов`язання позивача перед банком не припиняються, станом на 05 березня 2021 року залишок до сплати по кредиту становить 257 760. 00 грн. Пошкоджений автомобіль, після ремонту вже не буде таким, який був до ДТП, і відповідно втратив у товарному вигляді, технічних характеристиках, споживчій зацікавленості, зокрема при продажі. Крім того, пошкоджений транспортний засіб був єдиним засобом для пересування позивача та членів його сім`ї і по теперішній час залишається не відремонтованим. Позивач є учасником бойових дій, інвалідом II групи, а відсутність власного транспорту значно обмежує і суттєво ускладнює його пересування. В силу обставин, що склались, позивач вимушений пересуватися громадським транспортом - це при тому, що на території України та міста Києва зокрема, продовжує стрімко поширюватися COVID-19, а сам позивач знаходиться в групі ризику, що становить суттєву загрозу його здоров`ю та життю.
В силу вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до частини першої, пунктів 1,3 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Крім того відповідно роз`яснень даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, а саме характер та тривалість лікування травм, спричинених позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також негативні наслідки, в тому числі, пов`язані із отриманими позивачем в результаті ДТП тілесними ушкодженнями, які є суттєвими, приносили біль остатньому, змушували позивача витрачати свій час на відновлення на реабілітацію, постіне лікування, дотримуватись встановленого медичного режиму та рекомендації лікарів, що безумовно змінило звичайне життя позивача.
Крім того, питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому в результаті ушкодження його здоров`я, врегульовано ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої, страховиком відшкодовується потерпілому -фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, враховуючи положення діючого законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення ПАТ «СК» Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 433, 16 грн.
Разом з тим, суд вважає, що пред`явлений до стягнення з ОСОБА_2 розмір моральної шкоди 149 566, 84 грн., визначений позивачем є надмірно завищеним.
Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 386, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 77-81, 141, 264, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2270,00 грн..
В задоволенні інших вимог позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 24.09.2021.
Суддя: