печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс», Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче Агропідприємство «Новогалещинська біофабрика» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва дану позовну заяву було направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

23.09.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г., 27.09.2021 для вирішення питання про відкриття провадження.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.с. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається, з матеріалів справи предметом спору є правовідносини, які склалися при укладанні договору кредитування.

Таким чином, позивачі не звільнені від сплати судового збору за позовними вимогами немайнового характеру, оскільки вони не відносяться до вимог, пов`язаних з захистом прав споживачів, та позивачі в даному випадку не є споживачами у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, вимоги позивачів, за своєю природою є цивільно-правовими та не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободнеобхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Таким чином, позивачам слід порівно сплатити суму судового збору за вимогу немайнового характеру, за реквізитами зазначеними на сайті Печерського районного суду м. Києва та надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України.

З врахуванням зазначеного, позивачу слід надати оригінал квитанції про сплату судового збору або сплатити суму судового збору за одну вимогу майнового характеру за реквізитами зазначеними на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Окрім цього, відповідно до п. 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення наведених положень позивачі в позовній заяві не вказали відомостей про відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи зазначене, позивачам слід усунути недоліки в позовній заяві та надати суду виправлену позовну заяву в примірниках у відповідності до кількості учасників процесу.

Також, суд звертає увагу, що нормами процесуального законодавства на позивача покладається обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), а у випадку звернення із заявою про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування, відповідно до частин 5, 6 статті 177 ЦПК України, проте позивачем вказану вимогу дотримано не було.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, натомість долучені копії документів не в повному обсязі мають читабельний вигляд.

Кодекс цивільного процесу містить виключення щодо подання позивачем копії документів до позовної заяви, перелік яких містить частина 2 статті 177 ЦПК України, і як вбачається, її положеннями не передбачено покладення на розсуд сторони позивача вирішення питання доречності подання окремих документів для направлення відповідачеві.

Відтак позивачу необхідно подати копії (або оригінал) оспорюваного договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності договору у позивача - клопотання про його витребовування, відповідно до частин 5, 6 статті 177 ЦПК України та докази, якими позов обґрунтовується, належної якості і засвідчені належним чином.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175,177 цього Кодексу, виправить вказані недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс», Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче Агропідприємство «Новогалещинська біофабрика» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» визнання кредитного договору недійсним,- залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Г. Ільєва