ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючогосудді Бутенко С.Б.

Суддів Кузнєцової О. Ю.,Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Міщенко Я. О.

розглянув у судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції за допомогою он-лайн сервісу відеозв`язку EasyCon цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2021 року у складі судді Материнко М. О.

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року представник ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив про стягнення з відповідача коштів у сумі 22 239,91 грн у порядку суброгації.

Позов мотивовано тим, що 25.07.2017 між ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0469907/01НТ, об`єктом страхування якого є транспортний засіб FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18 травня 2018 року у м. Полтаві по вул. Європейській з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем Skoda Octavia A 5 реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася ДТП за участю застрахованого в ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» автомобілю FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого страхувальнику ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду.

Згідно звіту про оцінку майна № 307 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 84 538,51 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 48 890,09 грн.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на підставі рахунку СТО ФОП ОСОБА_3 № НОМЕР_3 від 30.05.2018 виплачено страхове відшкодування в сумі 71 130,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1468 від 21.06.2018.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2505127.

В порядку суброгації ПрАТ «СК «Провідна» перерахувало ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» 48 890,09 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 051896 від 26.11.2018.

Вважає, що різниця між сумою страхового відшкодування та виплатою ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню в порядку суброгації з ОСОБА_1 , який в досудовому порядку не виконав вимогу (претензію) ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про добровільну сплату коштів у сумі 22 239,91 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2020 року у справі № 554/10780/19 позов ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою цього суду від 21 грудня 2020 року заочне рішення від 06.04.2020 скасоване, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2021 року позов ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» грошові кошти у сумі 22 239,91 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових та фактичних підстав для задоволення позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при прийнятті рішення судом не було враховано, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в межах страхової суми за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000 грн, що є достатнім для задоволення позовних вимог.

На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно вказав на відсутність письмового договору страхування та проігнорував вимоги статей 979, 993, 1191, 1194 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» та судову практику, пункт 55-58 постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/18006/15-ц від 04.07.2018.

Вважає, що оскільки страхової суми цілком достатньо для відшкодування збитків позивачу, таку виплату повинен здійснити страховик - ПрАТ «СК «Провідна».

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

По справі встановлено, що 25.07.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0469907/01НТ (далі - Договір страхування), об`єктом страхування якого є транспортний засіб FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 (програма страхування «Повне КАСКО»).

Відповідно до пункту 12.1.3 Договору страхування Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» взяла на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля.

18 травня 2018 року по вул. Європейській у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у Страховій компанії «БРОКБІЗНЕС» транспортного засобу FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу Skoda Octavia A 5 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2018 № 554/3844/18 відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено застрахований позивачем автомобіль.

На момент вказаної події цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda Octavia A 5 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом № АМ/2505127 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 тис. грн на одного потерпілого, розмір франшизи - нуль.

Згідно Звіту № 307 про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу становить 84 538,51 грн (без ПДВ), коефіцієнт фізичного зносу складників досліджуваного КТЗ складає 0,52%, вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу) - 48 890,09 грн (без ПДВ).

На виконання умов Договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» було виплачено власнику транспортного засобу FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 страхове відшкодування у сумі 71 130 грн на підставі рахунку СТО ФОП « ОСОБА_3 » № С000000434 від 30.05.2018, що підтверджується платіжним дорученням № 1468 від 21.06.2018.

29.08.2018 ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» звернулось із письмовою вимогою до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про сплату вартості відновлювального ремонту транспортного засобу FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 із врахуванням зносу у розмірі 48 890,09 грн (без ПДВ).

На виконання вказаної вимоги 26.11.2018 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за Договором страхування № АМ/2505127/9069/18 від 14.03.2018 перераховано на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» 48 890,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 051896 від 26.11.2018.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За загальними правилами деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

За змістом статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, така особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, у спірних правовідносинах обов`язок страховика відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з виплати страхового відшкодування за полісом № АМ/2505127 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежується вартістю відновлювального ремонту автомобіля FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу, що згідно висновку оцінювача від 01 червня 2018 року становить 48 890,09 грн.

Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди - 22 239,91 грн в порядку статті 1194 ЦК України підлягає відшкодуванню завдавачем шкоди ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), на яку посилається в апеляційній скарзі відповідач, викладено правовий висновок, згідно якого покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У даному випадку у страховика ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не виник обов`язок з відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту відповідальності страховика.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про пред`явлення позову ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та покладення обов`язку з відшкодування у повному обсязі збитків, завданих пошкодженням застрахованого позивачем автомобілю, на ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» є безпідставними.

За змістом статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми відповідно до умов договору майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Згідно умов договору № 006-0469907/01НТ від 27.07.2017 добровільного страхування наземного транспорту - автомобілю FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 (пункти 8. 1., 15.7.1., 15.10.1., 15.10.2.1.) розмір прямого збитку може визначатися на підставі таких документів: попередньої калькуляції, кошторису, наряду-замовлення, рахунку, акту виконаних робіт та/або інших документів, що підтверджують обсяг та вартість ремонтних робіт, і були отримані від СТО, обраної для ремонту ТЗ, рекомендованої страховиком; за умови перерахування коштів на поточний рахунок погодженої СТО, сума страхового відшкодування перераховується в повному обсязі, різниця між рахунком-фактурою цієї СТО та сумою страхового відшкодування сплачується на поточний рахунок СТО страхувальником. Погоджена СТО є ремонтним підприємством, на основі рахунків та калькуляцій якого та відповідно до пунктів 15.10.2.-15.10.10. Договору сторони при укладенні цього Договору домовились провести розрахунок витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ і на основі якого домовились здійснити відновлювальний ремонт ТЗ.

На підставі рахунку № С000000434 від 30.05.2018 ФОП « ОСОБА_3 », яке в даному випадку є погодженою СТО, на суму 80 240 грн страховиком потерпілого ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» здійснено розрахунок страхового відшкодування в сумі 71 130 грн, яке виплачено за платіжним дорученням № 1468 від 21.06.2018, що відповідає умовам договору добровільного страхування та нормам статей 988, 990 ЦК України, статей 9, 20 Закону України «Про страхування».

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо незгоди з розміром виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, належними засобами доказування не підтверджуються та на висновки суду першої інстанції не впливають.

Суд першої інстанції, дослідивши надані по справі докази та давши їм належну оцінку, вірно визначився із характером спірних правовідносин та вирішив справу з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26 із подальшими посиланнями).

ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00).

При цьому, як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§ § 29-30 рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає критерію законності та обґрунтованості судового рішення і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача, апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. Ю. Кузнєцова

О. В. Прядкіна