Постанова

Іменем України

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 757/15451/19

провадження № 61-9908св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Комісаровою Альоною Вікторівною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченко С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, стягнення моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що наказом № 13/л від 03 січня 1994 вона була прийнята в інформаційно-обчислювальний центр ДП «Донецька залізниця». 07 червня 2017 року позивача було звільнено на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі наказу від 06 червня 2017 року № 1423/ДН-ос. В день звільнення їй було видано трудову книжку, але не виплачено заборгованість із заробітної плати. Позивач вважає дії відповідача незаконними. Позивачем надано розрахунок належних сум при звільненні, розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 21 507,19 грн.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 10 червня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 103 293,82 грн.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 3 934,62 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати та всіх сум, які належать позивачу при звільнені, відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки, за період з 10 червня 2017 року по 30 листопада 2018 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із рішенням суду АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до вимог частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Апеляційна скарга подана (направлена поштою 02 жовтня 2020 року) після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення суду. Суд встановив, що АТ «Українська залізниця» був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, 23 серпня 2019 року подавав відзив на позовну заяву, будь-які докази, що АТ «Українська залізниця» намагалось дізнатись про стан відомого йому судового провадження та отримати копію судового рішення у справі, учасником якої воно є, у матеріалах справи відсутні. Оскаржуване судове рішення було ухвалене 23 вересня 2019 року, апеляційну скаргу на вказане судове рішення було подано 02 жовтня 2020 року, тобто, більше, ніж через рік після його постановлення. При цьому, апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, а докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2021 року АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу,яка підписана представником Комісаровою А. В., у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що 23 вересня 2019 року було проголошено повний текст рішення. Згідно даних з офіційного сайту Судової влади рішення оприлюднене 25 травня 2020 року (з порушенням процесуальних строків). На час подання апеляційної скарги повний текст рішення відповідачем по справі, а саме регіональною філією «Донецька залізниця» ЛТ «Укрзалізниця», отримано не було. Відповідач скористався своїм правом на справедливий суд та звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду. Крім того, до апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» додало клопотання, у якому просило суд поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що не отримувало копії судового рішення. Зазначає, що рішення суду було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 травня 2020 року. Вказує, що подача апеляційної скарги потребує певного часу у зв`язку із необхідністю сплати судового збору та залучення суміжних служб. Як на причину пропуску строку посилається також на карантинні обмеження у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19). Суд апеляційної інстанції не звернув увагу на аргументи АТ «Українська залізниця» та відмовив у відкритті провадження по справі.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 757/15451/19-ц та витребувано справу з суду першої інстанції.

У серпні 2021 року матеріали цивільної справи № 757/15451/19 надійшли до Верховного Суду та 06 серпня 2021 року передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини та громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано положеннями глав 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Встановивши, що АТ «Українська залізниця»було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції, 23 серпня 2019 року подало відзив на позовну заяву, докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою в матеріалах справи відсутні, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Аргументи касаційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції оприлюднене 25 травня 2020 року (з порушенням строків) та на час подання апеляційної скарги повний текст рішення відповідачем по справі, а саме АТ «Укрзалізниця», отримано не було не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки дана обставина не зміню порядок вирахування строку на апеляційне оскарження. Крім того, запеляційною скаргою на вказане судове рішення АТ «Українська залізниця» звернулось лише 02 жовтня 2020 року, тобто більше ніж 4 місяці після його оприлюднення.

Аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність підтвердження доводів касаційної скарги про порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Комісаровою Альоною Вікторівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов