Провадження № 2-о/643/792/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали спільної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (далі заявники) звернулись до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ними 15.10.2016 року у Комінтернівському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 670.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення її без руху, а саме.

Як вбачається із спільної заяви, заявники звернулись до суду з нею в порядку окремого провадження.

Згідно доводів спільної заяви та доданої до неї копії свідоцтва про народження, у заявників є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Всупереч вказаних вимог законодавства, заявниками до заяви не додані письмовий договір про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також нотаріально посвідчений договір про розмір аліментів на дитину.

Доводи заявників, висловлені в заяві, щодо відсутності потреби у відповідних договорах, судом відхиляються, оскільки необхідність їх подання разом із спільною заявою про розірвання шлюбу передбачена імперативними положеннями ст. 109 СК України.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо невідповідності заяви вимогам законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо необхідності залишення заяви без руху.

Способами усунення недоліків спільної заяви є наступні: надати суду письмовий договір про те, з ким із заявників буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також нотаріально посвідчений договір про розмір аліментів на дитину.

Одночасно суд роз`яснює заявникам, що вони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження, а також що пред`явлення вказаного позову не передбачає обов`язкового надання суду вказаних вище договорів.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 293, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що якщо вони відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усунуть вказаній в цій ухвалі недоліки, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо вони не усунуть недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення ї заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов