справа № 756/3347/20 головуючий у суді І інстанції Тиха О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаного за виконавчим документом, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ», -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 756/4630/16-ц від 20 березня 2012 року, виданий Оболонським районним судом міста Києва 13 липня 2016 року на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» заборгованості у розмірі 134 904 грн. 74 коп.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2012 року у справі № 2-117/12 з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» було стягнуто кредитну заборгованість у сумі 141 298 грн. 26 коп. та 1 532 грн. 98 коп. судових витрат. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2012 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2012 скасовано частково, остаточно стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 134 904 грн. 74 коп., у тому числі, судові витрати. 12 вересня 2012 року АБ «Банк Регіонального розвитку» видано виконавчий лист № 2-117/12 на стягнення 134 904 грн. 74 коп. 26 вересня 2012 року ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження, а постановою від 09 грудня 2013 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року замінено стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» на іншого стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ». Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року у справі № 756/4630/16-ц було задоволено заяву ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-117/12 за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 134 904 грн. 74 коп. На виконання вказаної ухвали суду 13 липня 2016 року Оболонським районним судом міста Києва видано дублікат виконавчого листа. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. від 04 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56124414 на підставі виданого виконавчого листа, а постановою від 16 січня 2021 року виконавче провадження № 56124414 закінчене у зв`язку з виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 29 серпня 2019 року заявнику стало відомо про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 червня 2019 року визнаний недійсним договір № 020 від 30 вересня 2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» за кредитним договором №27/10-245П від 27 серпня 2004 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що в нього не було обов`язку під час примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 липня 2016 року, сплачувати заборгованість за кредитним договором на користь стягувача ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ». ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» безпідставно отримало від нього грошові кошти у сумі 134 904 грн. 74 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що договір цесії від 30 вересня 2015, укладений між ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» та ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», є недійсним з моменту його укладення, тобто, з 30 вересня 2015 року. Під час примусового виконання виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 13 липня 2016 року про стягнення 134 904 грн. 74 коп. обов`язок ОСОБА_1 сплачувати заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2004 року, але на користь стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» - припинився, у зв`язку з визнанням договору недійсним. З моменту визнання договору недійсним обов`язок заявника щодо погашення кредитної заборгованості знову виник перед АБ «Банк регіонального розвитку» (його правонаступником, якщо такий є) або перед ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М». ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» безпідставно отримало від ОСОБА_1 кошти. Лише визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є єдиним та ефективним способом захисту порушених прав заявника. Подання позову на підставі ст. 1212 ЦКУ України не є правильним та ефективним способом захисту. Факт продовження виконавчих дій приватним виконавцем з 2019 року до 2021 року і неповідомлення ОСОБА_1 виконавця про постанову Північного апеляційного господарського суду не впливає і не може впливати на висновки про наявність чи відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки прийняття рішення про статус виконавчого документа не є повноваженнями приватного виконавця.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені боржником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі матеріально-правові та процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у боржника ОСОБА_1 об`єктивно залишається обов`язок по виконанню рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2012 року на користь первісного стягувача АБ «Банк регіонального розвитку», про що також зазначає і сам заявник у своїй заяві.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2012 року у справі №2-117/12 з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 27/10-245П від 27 серпня 2004 у розмірі 141 298 грн. 26 коп. та 1 532 грн. 98 коп. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2012 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2012 скасовано частково, остаточно стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» кредитну заборгованість у розмірі 134 904 грн. 74 коп., у тому числі, судові витрати.

Оболонським районним судом міста Києва 12 вересня 2012 року АБ «Банк Регіонального розвитку» (стягувачу) видано виконавчий лист № 2-117/12 на стягнення 134 904 грн. 74 коп.

26 вересня 2012 року відділом державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження, а 09 грудня 2013 року постановою ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві повернуто виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у справі № 756/8734/15-ц замінено стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» на іншого стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» на підставі договору № 020 від 30 вересня 2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» та ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», якому 20 листопада 2013 року за договором про передавання в управління непроданих активів первісним стягувачем АБ «Банк регіонального розвитку» передано в управління майнові права за кредитним договором № 27/10-245П від 27 серпня 2004 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року у справі № 756/4630/16-ц заяву ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-117/12 за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 134 904 грн. 74 коп. задоволено.

На виконання вказаної ухвали суду 13 липня 2016 року Оболонським районним судом міста Києва видано дублікат виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості у розмірі 134 904 грн. 74 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. від 04 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56124414 на підставі виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20 березня 2012 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва 13 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» кредитної заборгованості у розмірі 134 904 грн. 74 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/13302/18 визнано недійсним договір № 020 від 30 вересня 2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», на підставі якого відбулося відступлення майнових прав АБ «Банк регіонального розвитку» на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» за кредитним договором №27/10-245П від 27 серпня 2004 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. від 16 січня 2021 року виконавче провадження № 56124414 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням у повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, в ході примусового виконання судового рішення з божника ОСОБА_1 стягнуто борг на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» у розмірі 134 904 грн. 74 коп.

Відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на виконання судового рішення від 23 травня 2012 року сплатив на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» кредитну заборгованість у розмірі 134 904 грн. 74 коп., у тому числі, судові витрати.

У даному випадку відсутні передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий на підставі рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, та виконано боржником ОСОБА_1 у повному обсязі, про що свідчить постанова приватного виконавця Солонька М.М. від 16 січня 2021 року.

ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» набула прав вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору № 020 від 30 вересня 2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладеного з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

Заявник вважає, що його обов`язок сплачувати заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2004 року на користь стягувача ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» припинився у зв`язку з визнанням зазначеного договору недійсним, а ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» безпідставно отримала від ОСОБА_1 грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, отримавши кошти від ОСОБА_1 на підставі недійсного правочину у ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» виник обов`язок щодо повернення їх ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», а не боржнику.

Вказуючи на те, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є єдиним та ефективним способом захисту порушених прав заявника, ОСОБА_1 не зазначив, у чому ж саме полягає порушення його прав виконанням судового рішення, яке є обов`язковим до виконання у силу вимог закону.

За таких обставин, висновки суду про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.