Провадження № 2/752/2700/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Друга київська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Азарова Наталя Ігорівна, про встановлення факту проживання однією сім?єю зі спадкодавцем, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім?єю разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з 2012 року до дня її смерті, тобто не менше п?яти років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування позову зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . Позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з племінником ОСОБА_3 у період з 1988 року по 2003 рік, мають спільну доньку - ОСОБА_3 . У зв"язку із тим, що ОСОБА_3 за життя потребувала стороннього догляду, яким її ніхто не забезпечував, позивач періодично проживала разом з нею та надавала їй необхідну допомогу, у періоди з 1988 року по 1993 рік, з 2006 року по 2010 рік, з січня 2012 року по липень 2017 року.

Позивач зазначає, що, проживаючи разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , вона постійно піклувалась про неї, доглядала за нею, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, за необхідністю викликала швидку, купувала речі побутового вжитку, продукти харчування, купувала їжу.

Організацією та оплатою поховання ОСОБА_3 займалась позивач.

24.07.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Азарової Н.І., якою заведено спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_3 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження.

26.03.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року зобов?язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Азарову Н.І надати суду копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 ,, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від відповідача відзив на позов в порядку, передбачену ст. 178 ЦПК України, не надходив. У заявах представника відповідача до суду, остання зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, недоведеність факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем. Представник відповідача вказує, що за життя ОСОБА_3 спілкування між нею та позивачем носило епізодичний характер.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позові.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог категорично заперечували, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту спільного проживання позивача та ОСОБА_3 однією сім?єю, а у позові спотворено дійсні обставини життя ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення та заперечення по суті позовних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.07.2017 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т. 1 а.с. 8).

24.07.2017 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Азаровою Н.І. відкрито спадкову справу № 7/2017 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 8).

ОСОБА_3 з 1981 року по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва (т. 2 а.с. 14).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Азарової Н.І. від 16.07.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не надано документи, що підтверджують факт родинних відносин та інших відносин зі спадкодавцем, а також не надано оригіналу документу, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на спадкове майно (т. 2 а.с. 36).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що в обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду наступні докази:

- копію довідки про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва від 26.07.2017 року (т. 1 а.с. 9);

- копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 09.07.2017 року (т. 1 а.с. 10) та копію фіскального чеку про сплату вартості послуг у розмірі 2 263,80 грн. (т. 1 а.с. 11);

- копію договору замовлення на придбання предметів і послуг похоронного призначення без дати (т. 1 а.с. 13);

- копію товарного чеку від 07.06.2017 року (т. 1 а.с. 14);

- копію лікарського свідоцтва про смерть від 07.07.2017 року (т. 1 а.с. 15) та копію довідки про причину смерті (т. 1 а.с. 12);

- копію договору замовлення на організацію та проведення поховання від 26.07.2017 року (т. 1 а.с. 16);

- копії довідок про виклик швидкої допомоги (т. 1 а.с. 18-26);

- копії рахунків на сплату комунальних послуг (т. 1 а.с. 27-33);

- копія довіреності, виданої 29.09.2015 року від імені ОСОБА_3 на ім?я ОСОБА_1 .

Аналізуючи зазначені докази, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд зазначає наступне.

Наявні в матеріалах справи копії довідок про виклик швидкої допомоги (т. 1 а.с. 18-26) у своєму змісті містять лише інформацію про виклик бригади Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва у відповідні дати до пацієнта ОСОБА_3 , дані щодо її стану здоров?я та анамнезу, здійснення огляду останньої та відповідні медичні маніпуляції і призначення.

Звертаючись до копій рахунків на сплату житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 27-33), суд зазначає, що самі по собі рахунки на сплату житлово-комунальних послуг не є доказами факту здійснення оплати таких послуг.

При цьому, наявними доказами стверджується лише факт оплати телекомунікаційної послуги за травень 2016 року у розмірі 17 грн., що вбачається із квитанції № 56 (а.с. 31), однак прізвище платника у зазначеній квитанції відсутнє.

Надані в розпорядження суду документи щодо організації та здійснення поховання, містять інформацію щодо замовника послуг - ОСОБА_1 , однак товарний чек № 129 (а.с. 14) датовано 07.06.2017 року, тоді як ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи зазначені докази, суд надходить до висновку про те, що наявні у матеріалах справи докази не є достатніми для підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як осіб, які складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж із 07.07.2012 року, як і наявні у справі документи про здійснення позивачем поховання ОСОБА_3 .

Надані позивачем дві фотокартки із померлою ОСОБА_3 , самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між нею та ОСОБА_3 склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 755/18012/16-ц від 17.06.2020 року, обов`язковою умовою для визнання осіб, зазначених у ст. 1264 ЦК України, членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участіу витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На переконання суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами зазначених вище обставин, зокрема, ведення з ОСОБА_3 спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за адресою: АДРЕСА_2 , його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням.

За вказаних обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Друга київська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Азарова Наталя Ігорівна, про встановлення факту проживання однією сім?єю зі спадкодавцем, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2021 року.

Суддя