№ 637/157/21
№ 2/637/118/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2021 року смт. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 «Д», м. Київ, 01001 до ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

У лютому 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18 грудня 2012 року.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами падання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що мас відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11 січня 2021 року має заборгованість в розмірі 16 034, 81 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 12 476, 00 грн., в тому числі, заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 12 476, 00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України 3 558, 81 грн., нарахованої пені - 0,00 грн., нарахованої комісії - 0,00 грн.

Вказав, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Позивач, зазначивши, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь -яку частину суми боргу за кредитом, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 грудня 2012 року у розмірі 12 476, 00 грн. та судові витрати в розмірі 2 270,00 грн.

24.02.2021 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 . Відповідь на запит до суду надійшла 04.03.2021. Ухвалою суду від 05.03.2021 провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.04.2021 за клопотання відповідача судом постановлена ухвала про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач та її представник до суду також не з"явились, надали відзив на позовну заяву, зазначивши, що дійсно 18.12.2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Надано кредит з подальшим збільшенням кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом. При цьому, не зазначено суми кредиту, розміру відсотків, відсутні відомості про наявність та розмір кредитного ліміту по картці, процентів за користування кредитом, строків та порядку повернення коштів, розміру пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту.

Відповідач зазначає, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, яка Банком неодноразово збільшувалась в односторонньому порядку без повідомлення позичальника.

Вважає, що задоволенню підлягають вимоги, виходячи із процентної ставки, яка була узгоджена сторонами при укладанні кредитного договору.

Відповідач вказує, що до стягнення заявлено тіло кредиту в розмірі 12 476,00 грн., що перевищує наданий кредитний ліміт. Можливість виникнення у клієнта овердрафту між сторонами не узгоджено, а тому надання відповідачу додаткових кредитних коштів поза межами кредитного ліміту та збільшення поточного тіла кредиту є неправомірним, як і можливість виникнення заборгованості за тілом кредиту на суму, що перевищує максимальний наданий банком кредитний ліміт.

Вказує, що нарахування банком розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, погашення яких проводилося за рахунок внесених грошових коштів відповідачем, не доведено позивачем належними та допустимими доказами, тому розмір визначеної банком заборгованості за тілом кредиту, що перевищує розмір кредитного ліміту, як і позовні вимоги в цій частині АТ КБ «ПриватБанк» є також недоведеними, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що від 18 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які викладені у рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, екземпляр якого він отримав шляхом самостійного роздрукування.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умови та Правила надання банківських послуг.

За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 18 грудня 2012 року Банком надано кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому було збільшено до 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірі встановленому цим договором.

Згідно наданому Банком розрахунку станом на станом на 11 січня 2021 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 16 034, 81 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 12 476, 00 грн., в тому числі: заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 12 476, 00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України 3 558, 81 грн., нарахованої пені - 0,00 грн., нарахованої комісії - 0,00 грн.. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 12 476, 00 грн. заборгованості та судові витрати в розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦКУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦКУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦКУкраїни передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦКУкраїни встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦКУкраїни публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦКУкраїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048ЦКУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551ЦКУкраїни визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050ЦКУкраїни якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав. Ці доводи є безпідставними, спростовуються обставинами справи, письмовими доказами та недоведеністю позовних вимог в цій частині зі сторони позивача.

Заява-анкета, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, спростовують твердження позивача, що заявою відповідача підтверджено той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк".

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, у тому числі, прострочену, у розмірі 12 476, 00 грн.

Як зазначалось вище 12 грудня 2012 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умова та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Банком на підтвердження наявності не виконаних кредитних зобов`язань надано розрахунок заборгованості за договором та виписки по рахунку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно якому до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:

касові, банківські документи;

повідомлення банків;

виписки банків;

корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості.

Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами маштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів.

Таким чином, розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З розрахунку заборгованості та наданої Банком виписки по рахунку вбачається, що впродовж 2013 - 2020 років відповідач активно користувалась кредитною карткою, поступово отримувала кредитні кошти готівкою, розплачувалась в різних магазинах, переказувала кошти, і т.і., та нею систематично вносились кошти на погашення заборгованості. Виписка містить всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції.

Отже, відповідач своїми діями визнавала наявність кредитних правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк».

Дані обставини відповідачем не спростовано, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення останнім не надано.

Враховуючи, що фактично кредитні кошти згідно зазначеному обсягу кредитних зобов`язань відповідачем отримано, що свідчить про погодження відповідачем дій Банку щодо умов кредитування в цій частині, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, як фактично

отриманої суми кредитних коштів, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Разом з тим, оскільки відповідач сплачував щомісячні платежі не в повному обсязі (обсязі передбаченому умовами договору), банк списував відсотки за користування кредитними коштами за рахунок тіла кредиту, акумулюючи їх в рахунок заборгованості по тілу кредиту. У зв`язку з чим заборгованість по тілу кредиту збільшилась з 500 грн. (кредитний ліміт) до 8000 грн.

Враховуючи те, що банк неправомірно списував відсотки за користування кредитними коштами за рахунок тіла кредиту, які не передбачені договором, тому стягненню підлягає заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 8917.19 грн. (12 476 грн. - заборгованість за кредитом - 3 558, 81 грн. - за нарахованими відсотками).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11-13, 78, 79, 89, 141, 263-265, 274-279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 617, 623, 629, 634, 1066, 1069, 1050, 1054 ЦК України,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.02.2003 року Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 «Д», , рах. № НОМЕР_3 , МФО: 305299) заборгованість за договором від 18.12.2012 року у розмірі 8917,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1622 грн.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І.Островська