Справа № 930/1040/21
№2-о/930/66/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Путій З.О.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника - адвоката: Кіцули В.І.

представника заінтересованої особи: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівський РС УДМС у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рубань Немирівського району, де її батьки на той проживали.

Мати заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років в с. Рубань Немирівського району, де вона постійно проживала та була зареєстрована.

У 1969 році ОСОБА_1 закінчила повний курс Рубанської середньої загальноосвітньої школи та отримала атестат про середню освіту.

З 1969 року по 1970 рік ОСОБА_1 навчалась у міському професійно-технічному училищі № 7 К.Лібкнехта в Донецькій області, і отримала спеціальність машиніст розфасованого та затар. авт-ла.

Після закінчення навчання, вже будучи на роботі по спеціальності в м. Соледарськ Донецької області, в 1971 році ОСОБА_1 одружилась із ОСОБА_3 і змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Однак, наш шлюб виявився нетривалим до 1976 року. Приблизно в цей час ОСОБА_1 переїхала проживати постійно з Донецької області в м. Севастополь, АР Крим. Тут же в Севастополі відбулось розірвання шлюбу.

20 жовтня 1978 року ОСОБА_1 уклала повторний шлюб із ОСОБА_6 у міському ЗАГС м. Севастополя, змінивши своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 ». З даним чоловіком ОСОБА_1 проживає по сьогоднішній день.

На початку 1990 року, коли покійній матері виповнилось більше 70 років, яка почала часто хворіти, і яка проживала в с. Рубань Немирівського району одна в житловому будинку, більшу частину свого життєвого часу ОСОБА_1 проводила в с. Рубань Немирівського району, доглядаючи похилого віку матір.

В основному біля півроку у літній час ОСОБА_1 проживала у даному селі. В момент проголошення незалежності України, а це - серпень місяць 1991 року ОСОБА_1 проживала саме в с. Рубань Немирівського району по місцю проживання своєї матері, хоча місце проживання було зареєстровано в неї на той час в м. Севастополь, АРК.

Приблизно на початку 1993 року, після того як здоров`я матері заявниці значно погіршилось, ОСОБА_1 разом із чоловіком вирішили переїхати проживати постійно в с. Рубань Немирівського району, де і проживають до сьогоднішнього дня.

Відповідно до паспорта серія НОМЕР_1 , виданого 24.12.1996 року Гагарінським РВ УМВС у м. Севастополі, ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрована та проживає постійно в с. Рубань Вінницького району (колишнього Немирівського району).

Громадянство України ОСОБА_1 на той час відповідальними працівниками Гагарінського РВ УМВС у м. Севастополі було встановлено на підставі цілого ряду документів, довідок, які підтверджували та підтверджують зараз її постійне проживання на території України з дня народження по даний час, в тому числі і на день проголошення незалежності України, яке мало місце 24 серпня 1991 року.

Як стало відомо на даний час проводиться перевірка міграційною службою законність видачі ОСОБА_1 в 1996 році паспорта громадянина України.

Заявниці було запропоновано надати ще додаткові будь-які документи, які би підтверджували факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Враховуючи вказану обставину, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду із даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Кіцула В.І. та заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали, просять їх задовольнити, так як встановлення даного факту необхідне для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею, та підтверджують той факт, що ОСОБА_1 проживала на території України, а саме в с. Рубань Немирівського району Вінницької області на момент проголошення незалежності України, а саме 24.08.1991, а також постійно проживає у вказаному населеному пункті з 1993 року і по теперішній час.

Представник заінтересованої особи Немирівського РС УДМС у Вінницькій області за довіреністю Заїка О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , мотивуючи відмову відсутністю беззаперечних даних щодо постійного проживання особи на території України, саме станом на 24 серпня 1991 року, а також тим, що паспорт громадянина України ОСОБА_1 був виданий Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі у 1996 році та не підтверджує її належність до громадянства України, окрім того м. Севастополь знаходиться у Автономній реступліці Крим, яка на даний час є окупованою іноземною державою та непідконтрольна Україні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 грудня 1996 року Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рубань Немирівського району Вінницької області, до 27.06.2003 була зареєстрована в м. Севастополь, АР Крим, а з 05.09.2003 зареєстрована в с. Рубань Немирівського району Вінницької області, що також підтверджується довідкою №1257 від 16.04.2021, виданою Немирівською міською радою, в якій окрім зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 також зазначене громадянство останньої - України.

Відповідно до атестату про середню освіту серії НОМЕР_2 від 29.06.1969 ОСОБА_10 у 1969 році закінчила Рубанську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу с. Рубань Немирівського району Вінницької області.

Відповідно до атестату №607 ОСОБА_10 26.07.1970 закінчила міське професійно-технічне училище №7 К-Лібкнехта Донецької області.

ОСОБА_10 08.02.1971 в Соледарській міській раді м. Артемівська уклала шлюб із ОСОБА_3 , після державної реєстрації якого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного тсану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , 20.07.1976 ОСОБА_3 та ОСОБА_11 розірвали шлюб.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 20.10.1978 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно до листа із Немирівського РС УДМС України у Вінницькій області від 25.02.2021, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі пп.4 п.82 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнанння недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою КМУ від 07.05.2014 №152.

Згідно з п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_3 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У листі Верховного суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 4, 25 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинностіЗакону України «Про громадянство України»(13.11.1991) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, законом не передбачено.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Тобто, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої ст. 3 цього Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України (за станом на 24 серпня 1991 року) та належності до громадянства України підтверджений, як і підтверджено належним чином громадянство України (наявністю виданого на офіційному бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, ЗУ «Про громадянство України», Конституцією України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-- задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька с. Рубань Немирівського району Вінницької області, постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України, а саме - 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко