Справа № 737/409/21
Провадження № 2/737/203/21
30 вересня 2021 року смт Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Куликівська селищна рада,
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
інші учасники справи не з`явилися
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у будинку, крім нього, зареєстровані також його син - ОСОБА_3 та колишня дружина ОСОБА_2 . Однак остання з 2017 року не проживає у вищезазначеному будинку. У житловому приміщенні відсутні її речі. Про теперішнє місце проживання відповідача позивачу достовірно не відомо. Позивач не чинив відповідачу перешкод у користуванні жилим приміщенням. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює останньому ряд перешкод, оскільки він вимушений нести додаткові витрати на сплату житлово-комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб.
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Позовна заява надійшла до суду 15 червня 2021 року.
24 червня 2021 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судове засідання призначено на 16 липня 2021 року та було відкладено на 03 серпня 2021 року та на 30 вересня 2021 року.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2012 року та копією витягу про державну реєстрацію прав від 18.01.2012 року (а.с. 8-9).
З копії довідки виконкому Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 860 від 07.06.2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).
Комісією в складі заступника Куликівського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Богданом В. В., завідувачем сектору соціального захисту населення Куликівської селищної ради Парандич О. І., в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено перевірку по факту проживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . В результаті перевірки виявлено, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2017 року. Дана громадянка є колишньою дружиною ОСОБА_1 та на даний час перебуває за кордоном (а.с.11).
У письмових поясненнях ОСОБА_5 від 07.06.2021 року зазначено, що вона є кумою відповідачки. ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_1 та проживала у його будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 вже багато років, як розлучилася з ОСОБА_1 та виїхала з смт Куликівка (а.с.13).
У письмових поясненнях ОСОБА_4 від 07.06.2021 року зазначено, що вона є кумою позивача та проживає з ним по сусідству. Колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вже декілька років, як виїхала з смт Куликівка, а їх спільний син ОСОБА_6 залишився проживати разом з батьком. Відповідачку вона жодного разу в смт Куликівці не бачила. Де вона проживає зараз їй не відомо (а.с.14).
У письмових поясненнях ОСОБА_3 від 14.06.2021 року зазначено, що він є сином сторін по справі. Його батьки розлучилися та після розлучення мати виїхала з будинку, а він залишився жити з батьком. Він спілкується з ОСОБА_2 по телефону, тому що вона проживає за кордоном. Він розповів матері що батько хоче виписати її з будинку, оскільки вона багато років не проживає за місцем реєстрації, на що мати погодилася (а.с.15).
Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.
Отже, користуватися житлом, яке знаходиться у власності особи мають право члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, є колишнім членом сім`ї власника житлового будинку, виходячи з чого її належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 289, 354, 355 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Куликівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. Ю. Рубаненко