КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувачі - Публічне акціонерне товариство "УніКредитБанк", Акціонерне товариство "УкрСиббанк",

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця, в якій він просив:

- поновити строк для подання скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 36511037 та ВП № 36510900 від 12.02.2013 року ;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Рабцевич Катерини Юріївни від 12.02.2013 про відкриття виконавчого провадження ВП № 36511037 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1 730,00 грн.;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Рабцевич Катерини Юріївни від 12.02.2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 36510900 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1134832,86 грн.

В обгрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що 15.03.2021 року АТ КБ «Приватбанк» накладено арешт на його картковий рахунок за постановою Оболонського районного відділу ДВС у м. Києві від 05.03.2021 року. З єдиного порталу державних послуг «Дія» йому стало відомо про наявність виконавчих проваджень № 36511037, № 36510900, №36511351 щодо примусового стягнення з нього грошових коштів.

Як вказує скаржник, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за вказаними провадженнями містяться не всі документи. Однак, з наявних у ньому документів ним було встановлено, що виконавчі провадження № 36511037, № 36510900, № 36511351 приєднані до зведеного виконавчого провадження № 41780275.

Окрім того, за твердженням скаржника ним було з`ясовано, що постановою старшого державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві Рабцевич К.Ю. від 12.02.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 36511037 за виконавчим листом № 2-5050, виданим 20.01.2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» заборгованості у сумі 1 730,00 грн. та постановою старшого державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві Рабцевич К.Ю. від 12.02.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 36510900 за виконавчим листом № 2-5050, виданим 20.01.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» заборгованості у сумі 1134832,86 грн.

На думку скаржника, в оскаржуваних постановах про відкриття виконавчого провадження допущена помилка, оскільки вказано, що виконавчий лист з одним і тим самим номером був виданий на підставі одного й того ж судового рішення, але має дві різні дати видачі з різницею в один рік: у ВП № 36511037 зазначено дату видачі виконавчого листа 20.01.2013 року, а у ВП №36510900 зазначено дату видачі виконавчого листа 20.01.2012 року. При цьому, скаржник вважає, що вищезазначені постанови про відкриття виконавчих проваджень є незаконними, оскільки винесені поза межами передбаченого законом трирічного строку, так як строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-5050 (рішення суду набрало законної сили 01.12.2008 року), виданого 20.01.2012 року, сплив 01.12.2011 року. Доказів поновлення судом строків пред`явлення виконавчих документів до виконання матеріали виконавчого провадження не містять.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2021 року у задоволенні скарги відмовлено (а.с. 117-112).

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Так, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини щодо неотримання скаржником оскаржуваних постанов у передбачені законом строки та спосіб; визнав встановленою ту обставину, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень були винесені у межах строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, хоча ця обставина не була доведена та не підтверджується жодним доказом (а.с. 130-136).

Представник боржника у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також вимоги ст. 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника боржника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2008 року, яке набрало законної сили 01.12.2008 року, у справі № 2-5050/2008 позов ТОВ «УніКредит Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет застави задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» 1 134 832,86 грн. заборгованості по договору. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» 1 730,00 грн. судових витрат. В іншій частині в позові відмовлено.

На виконання даного рішення суду видано виконавчі листи.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.12.2010 року у справі № 2-5050/2008 задоволено заяву ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа. Видано дублікат виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києві від 20.11.2008 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2011 року у справі № 2-5050/2008 відмовлено у задоволенні заяви представника ПАТ «УніКредит Банк» про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2011 року у справі 2-5050/2008р. видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» 1 134 832,86 грн. та 1 730,00 грн. судових витрат.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Рабцевич К.Ю. від 12.02.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №36510900 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5050, виданого 20.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» суми боргу у розмірі 1134832,86 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Рабцевич К.Ю. від 12.02.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 36511037 про примусове виконання виконавчого листа № 2-5050, виданого 20.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» суми боргу у розмірі 1 730,00 грн.

Постановами державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 29.01.2014 року виконавчі провадження ВП № 36511037 та № 36510900 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 41780275, яке веде Відділ ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. від 05.03.2021 року ВП № 36511037 при примусовому виконанні виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва № 2-5050 від 20.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» суми боргу 1134832,86 грн; виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва № 2-5050 від 20.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «УніКредит Банк» суми боргу 1 730,00 грн.; виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва № 2-2090-1/08 від 12.05.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 438 288,87 грн. накладено арешт на грошові кошти боржника - ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що на момент відкриття виконавчих проваджень ВП №36511037 та ВП №36510900, а саме 12.02.2013 року, було пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки матеріали виконавчих проваджень не містять доказів поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, звернення стягувача до ДВС із заявами про стягнення, як і самих виконавчих листів з датами 20.01.2012 року та/або 20.01.2013 року.

Крім того, як зазначав скаржник, востаннє дублікат виконавчого листа у справі за № 2-5050 було видано Оболонським районним судом міста Києва 02.12.2011 року, тоді коли з 09.03.2011 року набула чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої було встановлено нові строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, зокрема протягом року.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, положення ЦПК України, як на час винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП №36511037 та ВП № 36510900 - 12.02.2013 року, так і на час розгляду скарги передбачають можливість видачі дублікату виконавчого листа виключно в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі пропуску такого строку видача дубліката виконавчого листа без його поновлення є неможливою.

Натомість, відсутність на час розгляду скарги в матеріалах виконавчих проваджень доказів поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, звернення стягувача до ДВС із заявами про стягнення, як і самих виконавчих листів з датами 20.01.2012 року та/або 20.01.2013 року не може свідчити про те, що постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 12.02.2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 36511037 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1 730,00 грн. та про відкриття виконавчого провадження ВП № 36510900 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1 134 832,86 грн. були винесені поза межами передбаченого законом трирічного строку.

Окрім того, як вбачається, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2008 року у справі №2-5050/2008, набрало законної сили 01.12.2008 року.

Водночас, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент набрання рішенням суду законної сили) виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Тобто, виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що на час видачі оригіналів виконавчих листів про виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2008 року у справі №2-5050/2008, яке набрало законної сили 01.12.2008 року, останні могли бути пред`явленні до виконання у строк протягом трьох років.

У свою чергу, на час постановлення ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2011 року у справі 2-5050/2008 про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» 1 134 832,86 грн. та 1 730,00 грн. судових витрат діяв Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів посадових осіб», який набрав чинності з 09.03.2011 року.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 даного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Проте, в п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів посадових осіб», який набрав чинності з 09.03.2011 року, передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Тобто, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Таким чином, встановивши, що оригінали виконавчих листів про виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2008 року у справі №2-5050/2008, що набрало законної сили 01.12.2008 року, могли бути пред`явлені до виконання у строк протягом трьох років, а дублікат виконавчого листа є аналогічним та повністю дублює зміст оригіналу виконавчого листа, в тому числі і у строках пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що строк пред`явлення виконавчих листів за №№ 2-5050 від 20.01.2012 року та від 20.01.2013 року до виконання на час винесення старшим державним виконавцем відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 12.02.2013 року постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП №36511037 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1 730,00 грн та ВП № 36510900 за виконавчим листом № 2-5050 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» суми боргу розмірі 1 134 832,86 грн не був пропущений.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у своїй постанові від 05.08.2020 року у справі № 499/387/18.

Також, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових та службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість постановленої судом ухвали.

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування ухвали суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування вимог скарги, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувачі - Публічне акціонерне товариство "УніКредитБанк", Акціонерне товариство "УкрСиббанк", - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська