У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В. при секретарі судового засідання Бурдун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2018 у справі № 758/12774/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2018 було задоволено позов, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 05.09.2011 року в розмірі 100 тис. доларів США, що еквівалентно 2826000 грн. 00 коп. (два мільйони вісімсот двадцять шість тисяч гривень) станом на 29.11.2018 року.

У серпні 2021 до Подільського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2018 шляхом стягнення з ОСОБА_3 на його користь 50% від загальної суми боргу за договором позики від 05.09.2011, оскільки відповідно до постанови Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 , і саме на добудову цього будинку позивачем ОСОБА_1 надавалися грошові кошти в борг ОСОБА_2 .

В судове засідання 02.09.2021 учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву, суд дійшов наступних висновків.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом спосіб.

Згідно з частиною першою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміни способу і порядку виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з статтею 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частини третьої статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

До обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, закон відносить хворобу сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України.

Суд зазначає, що на стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (Постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15).

Виходячи з наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/12774/18 від 29.11.2018 слід відмовити, оскільки у заяві про встановлення способу виконання рішення у справі заявником не наведено жодної обставини, яка може істотно ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим.

Керуючись ст. 1-23, 33, 34, 267, 352-355, 435, 446 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2018 у справі № 758/12774/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. В. Петров