Справа № 127/2119/13- ц
Провадження № 22-ц/801/2053/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 рокуСправа № 127/2119/13- цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Француза М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Жмудя О. О. від 27 липня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на дії та рішення державного виконавця у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Медяного В. Г., за участю заінтересованої особи Приватного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль»,

встановив:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, за якою просив:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Центральний ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області) Медяного В. Г. щодо винесення постанови про арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 53971697 від 22 травня 2017 року про стягнення за виконавчим листом № 127/2119/13-ц від 17 вересня 2013 року з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль ») коштів у розмірі 121259 грн 49 к.;

-скасувати постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяного В. Г. про арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 53971697 від 22 травня 2017 року;

-зобов`язати начальника Центрального відділу виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) усунути порушення допущені при винесенні постанови про арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 53971697 від 22 травня 2017 року та винести постанову про зняття арешту з майна боржника з підстав пропущення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22 травня 2017 року головний державний виконавець Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяний В. Г. виніс постанову про арешт майна боржника у межах виконавчого провадження № 53971697 при примусовому виконанні виконавчого листа № 127/2119/13-ц від 17 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в розмірі 121259 грн 49 к.

Про існування виконавчого провадження № 53971697 ОСОБА_1 стало відомо 08 жовтня 2020 року з Єдиного реєстру боржників.

Вказував, що виконавчий лист був виданий 17 вересня 2013 року, а стягувачем подано його на примусове виконання 17 травня 2017 року, тобто через 3 роки 8 місяців з пропуском строків пред`явлення до виконання. Строк подачі виконавчого листа до виконання не переривався та судом не поновлювався.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії та рішення державного виконавця були вчинені та прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи скаржника порушено не було.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу і постановити нову про задоволення скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що і в скарзі. Вказував, що суд першої інстанції не дослідив чи вчиняв виконавчі дії державний виконавець по відшукуванню майна і коштів боржника. Зазначав, що тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Для пункту 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року у справі № 127/2119/13-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18 травня 2007 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,40 кв. м, житловою площею 38,10 кв. м, яка належала на праві власності ОСОБА_1 , з метою стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Вінницької обласної дирекції, за кредитним договором № 014/035-43/50143 від 18 травня 2007 року в розмірі 15170 дол. 71 цент США (еквівалентно 121259 грн 49 к.), з яких 12115 дол. 01 цент США заборгованість за кредитним договором, 1355 дол. 18 центів США заборгованість по процентах, 1700 дол. 52 цента США пеня, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 392057 грн 00 к., яка зазначена в договорі іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах.

Вінницьким міським судом Вінницької області 17 вересня 2013 року видано виконавчий лист № 127/2119/13-ц, який ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був пред`явлений до виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі Ленінський ВДВС Вінницького МУЮ).

Постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ Козачук І. Ю. № 44706505 від 27 листопада 2014 року виконавчий лист № 127/2119/13-ц повернуто стягувачу відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ, яким встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно боржників.

17 травня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/2119/13-ц від 17 вересня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяного В. Г. від 22 травня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53971554. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

22 травня 2017 року головний державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяний В. Г. виніс постанову про арешт майна боржника та наклав арешт на майно, що належить боржнику.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими Законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею другою цього Закону передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

05 жовтня 2016 року набрала чинності нова редакція Закону № 1404-VIII.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону установлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 12 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1)пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2)надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як видно з матеріалів справи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» після повернення виконавчого листа постановою державного виконавця від 27 листопада 2014 року повторно звернулося до Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення боргу із ОСОБА_1 17 травня 2017 року.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Закон України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є тим фактором, що перериває строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а з огляду на його дію в часі та набрання чинності у новій редакції Законом № 1404-VIII подання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 17 травня 2017 року заяви про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 127/2119/13-ц вчинене з дотриманням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частин першої, другої цієї статті виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1)здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2)надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3)розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4)заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5)роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Отже, при винесенні постанови про арешт майна боржника 22 травня 2017 року головний державний виконавець Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяний В. Г. діяв правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом № 1404-VIII.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) усунути порушення, допущені при винесенні постанови про арешт майна боржника, шляхом винесення постанови про зняття арешту з майна боржника з підстав пропущення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Повноваження суду за результатами розгляду скарги встановлено статтею 451 ЦПК України, зокрема згідно з частиною другою цієї статті у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом зазначеної норми у разі встановлення обґрунтованості скарги суд зобов`язує усунути порушення (поновити порушене право заявника) того державного виконавця, іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який здійснив таке порушення.

Це узгоджується із положеннями частини першої статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02 червня 2016 року, за якою державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону, та визначеними статтею 18 Закону № 1404-VIII повноваженнями виконавців.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець має право втручатись у здійснення виконавчих дій такого виконавця лише на підставах та в порядку, визначених частиною третьою статті 74 Закону № 1404-VIII, якою установлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За таких обставин вимога про зобов`язання начальника відділу державної виконавчої служби усунути порушення, допущені при винесенні постанови державного виконавця Медяного В. Г. про арешт майна боржника, шляхом винесення постанови про зняття арешту з майна боржника з підстав пропущення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, ураховуючи зміст скарги ОСОБА_1 та його процесуальний статус у виконавчому провадженні, виходить за межі повноважень суду за результатами розгляду скарги.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 640/4782/15-ц, апеляційний суд не бере до уваги, тому що у зазначених справах мали місце інші фактичні обставини, а саме у першій йшлося про відмову суду у поновленні стягувачу строку для пред`явлення судового наказу до виконання, а в іншій мало місце питання видачі дубліката виконавчого листа, що й потягло ухвалення відповідних рішень щодо застосування строків пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Таким чином, доводи апеляційної інстанції не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 30 вересня 2021 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало