Провадження №: 2-о/755/567/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и л а:

16 вересня 2021 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сандул М.Б. звернувся до суду із заявою, в якій просить: «встановити фактпостійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: квартира АДРЕСА_1 з 26 червня 1993 року і на дату подання заяви до суду».

Заяву обґрунтовує тим, що даний факт йому необхідно встановити з метою надання доказів щодо факту його постійного проживання за зазначеною адресою, який дасть можливість Дніпровському районному суду міста Києва визначити територіальну підсудність його адміністративного позову до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого сержанту поліції СРПП ВП в а/п «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Василенка Максима Васильовича про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

20 вересня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 753/15629/21 передано судді Коваленко І.В.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд керується положеннями ст. 175, ч. 1 ст. 187 ЦПК України, відповідно до яких: за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали заяви і додані до неї документи на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

За правилами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено ст. 315 ЦПК України.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог стаття 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він просить встановити фактпостійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: квартира АДРЕСА_1 з 26 червня 1993 року і на дату подання заяви до суду.

Заяву обґрунтовує тим, що даний факт йому необхідно встановити з метою надання доказів щодо факту його постійного проживання за зазначеною адресою, який дасть можливість Дніпровському районному суду міста Києва визначити територіальну підсудність його адміністративного позову до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого сержанту поліції СРПП ВП в а/п «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Василенка Максима Васильовича про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Встановлення факту пов`язує з виникненням у нього права на визначення територіальної підсудності його адміністративного позову Дніпровському районному суду міста Києва.

В якості доказу заявник додає до матеріалів заяви копію ухвали судді Дніпровського районного суду міста Києва Арапіної Н.Є. від 22 липня 2021 року (справа №755/11724/24), якою його позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивач не зазначив, чим підтверджується зареєстроване місце його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, як убачається з електронної системи Єдиного державного реєстру судових рішень 16 серпня 2021 р. суддею Дніпровського районного суду м. Києва Арапіною Н.Є. відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (08301, вул. Камінського, м. Бориспіль, Київська область), Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, вул. Володимирська, 15, м. Київ), старшого сержанту поліції СРПП ВП в а/п «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Василенка Максима Васильовича (08301, вул. Камінського, м. Бориспіль, Київська область) про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, на сьогоднішній день відсутня мета, з якою заявник просить встановити даний факт, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання якого вказана: АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно паспортних даних заявника адреса місця реєстрації останнього: АДРЕСА_3 , територіально теж знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.

Отже, вважаю, що причино-наслідковий зв`язок між неможливістю заявника здійснювати право захисту за адресою свого фактичного місця проживання або за місцем реєстрації не потребує встановлення у судовому порядку як загальновідомий та як такий, що за своєю правовою природою не є фактом, що має юридичне значення.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, інших спадкоємців - у справах про встановлення факту прийняття спадщини, органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва, тощо).

Як убачається з заявлених у заяві вимог заявник просить встановити фактпостійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: квартира АДРЕСА_1 з 26 червня 1993 року і на дату подання заяви до суду.

За наведених обставин, заявником ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право цивільне, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, а згідно ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За нормою ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, з огляду на зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, тому у відкритті провадження у справі слід відмовити, згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5, ст. ст. 315, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 про право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В.Коваленко