КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 365/705/19 Головуючий у суді І інстанції Хижний Р.В.
Провадження № 22-ц/824/9047/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь 15 567,55 грн вартості необлікованої електричної енергії, 7 909,00 грн вартості проведеного експертного дослідження та 1 921,00 грн сплаченого судового збору.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (далі - ПАТ «А.Е.С. Київобленерго»), правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та ОСОБА_1 було укладено договір № 200205063 про користування електричною енергією за заявою споживача від 27 лютого 2012 року, згідно якого відповідачу, як споживачу, здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

11 жовтня 2013 року працівниками Згурівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» під час виконання робіт по заміні приладу обліку за вказаною адресою було передано відповідачу на відповідальне збереження прилад обліку НІК 2301АП2 № 0933373 з показником - 000009 і пломби встановлені на ньому, що зафіксовано у відповідному акті, підписаному сторонами.

12 грудня 2017 року працівниками Згурівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при перевірці дотримання Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, було виявлено порушення, а саме: в паспорті лічильника пошкоджений магнітний індикатор, і за результатом перевірки складено акт про порушення № К 040428 від 12 грудня 2017 року та вилучено прилад НІК 2301АП2 № 0933373.

31 січня 2018 року комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення в присутності представника відповідача - ОСОБА_2 було розглянуто акт про порушення № К 040428 та прийнято рішення про направлення вилученого лічильника на експертизу.

Згідно із висновком судового експерта ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» № 9058, складеного 8 травня 2018 року за результатом проведення електротехнічного дослідження, за яке позивачем 13 березня 2018 року було сплачено 7 909,00 грн, зміна форми магнітної суспензії індикатора поля NIK № М8091795 зеленого кольору, який був встановлений під прозорою кришкою лічильника електричної енергії НІК 2301АП2 № 0 року, свідчить про те, що на лічильник електричної енергії був вплив постійного магнітного поля з індукцією більше 100 мТл.

Після отримання позивачем висновку експертного дослідження 2 липня 2018 року комісією з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією для населення розглянуто акт про порушення № К 040428 і прийнято рішення про нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії згідно пункту 3.1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року.

30 жовтня 2018 року відбулось повторне засідання комісії по розгляду акту № К 040428 від 12 грудня 2017 року, споживач на засідання комісії не з`явився, вирішено протокол засідання комісії № 0084 від 2 липня 2018 року скасувати, а акт про порушення підлягає перерахунку згідно пункту 8.2.6 ПРРЕЕ, підпункту 3 пункту 3.1 вищезазначеної Методики. При цьому вирішено величину розрахункового добового споживання визначити згідно Методики по перерізу провідників за період з 30 жовтня 2017 року по 24 листопада 2017 року, тобто за 26 днів. Протокол засідання комісії, розрахунок суми збитків обсягу та вартості необлікованої електричної енергії іповідомлення про оплату було надіслано відповідачу поштою.

Враховуючи добову величину розрахункового споживання електроенергії - 118,8 кВт. год., тарифів (цін) на електричну енергію для населення, що діяли за період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії (з 30 жовтня 2017 року по 24 листопада 2017 року) комісією проведено розрахунок суми збитків (вартості необлікованої електричної енергії) згідно акту № К 040428 від 12 грудня 2017 року за 26 днів, що становить 15 567,55 грн з ПДВ.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року залучено до участі у справі приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») в якості правонаступника ПрАТ «Київобленерго».

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 15 567,55 грн вартості необлікованої електричної енергії, 7 909,00 грн вартості проведеного експертного дослідження та 1 921,00 грн сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач в особі представника - адвоката Костенка О.М.просить вказане судове рішення скасувати з мотивів порушення судом першої інстанціїнорм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд допустив порушення норм цивільно-процесуального судочинства, що потягнуло за собою порушення принципу змагальності сторін, оскільки позивач пропустив встановлений йому строк на подання відповіді на відзив, а суд безпідставно поновив такий строк без відповідного клопотання. Відповідачу не передавався на відповідальне зберігання саме магнітний індикатор (індикаторної пломби - М8091792) та їй не було відомо чи він був спрацьований на момент його встановлення у 2013 році, його технічні характеристики, намагніченість, специфіка, форма та гарантійний строк. В даному випадку є всі підстави вважати, що магнітний індикатор був спрацьований на момент встановлення, так як лічильник вже був у використанні та встановлювався з показниками - 0009 кВт. Акт, який складений працівниками позивача з порушеннями вимог Правил та Методики, не є належним доказом вчиненого споживачем порушення та не може бути достатньою підставою для донарахування вартості та обсягу електроенергії, тому в оскаржуваному рішенні суд прийшов до помилкового висновку, що незважаючи на не зазначення в цьому акті конкретного пункту ПКЕЕН, суть правопорушення є зрозумілою. Окрім того, висновок експертизи позивачем отриманий 15 червня 2018 року, а розглянутий акт був лише 30 жовтня 2018 року, тобто через 137 днів після отримання експертизи, хоча кінцевою датою його розгляду мало бути 14 серпня 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача за довіреністю - Радзієвська Н.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Як на підставу своїх заперечень зазначила, що відзив на позов відповідачем було надіслано на юридичну адресу позивача, а не на фактичну адресу листування, яка зазначена у позовній заяві, що призвело до пропуску встановленого судом процесуального строку на подання відповіді на відзив, який був поновлений в судовому засіданні за усним клопотанням сторони позивача. Станом на день передачі засобу обліку з вмонтованим індикатором магнітного поля і до моменту виявлення порушення ПКЕЕН зауважень щодо цілісності пломби у відповідача не було, тому посилання апеляційної скарги на те, що відповідачу про його характеристики, гарантійний строк і намагніченість не було відомо є необґрунтованими. До встановлення споживачу засіб обліку було повірено на предмет, чи вірно він обліковує кіловат годин і допущено до експлуатації, про що свідчать повірочні пломби з тавром, відповідно засіб обліку під час повірки працює і йде рахування, саме тому показник при встановлення був 0009 кВт. Помилка допущена при складанні акту про порушення в частині зазначення пункту 6.42 ПКЕЕН, який втратив чинність, не скасовує самого факту порушення, яке підтверджується висновком експертної установи та показами свідків, і відповідно не звільняє відповідача від відповідальності. З боку товариства порушень законодавства допущено не було, оскільки після отримання висновку експертного дослідження, а саме 2 липня 2017 року комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕН було розглянуто акт про порушення № К 040428 від 12 грудня 2017 року та прийнято рішення про нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Представник позивача звертає увагу, що магнітний індикатор є одним із елементів захисту засобів обліку, таких як захисне скло або сам корпус лічильника, які захищають засіб обліку від потрапляння всередину будь-яких об`єктів, які можуть перешкоджати правильній роботі облікового механізму. Магнітний індикатор було встановлено під прозорою кришкою засобу обліку заводом виробником, сам засіб було опломбовано пломбами з повірочним тавром. Ні Правилами, ні Методикою не передбачено передавати засіб обліку на відповідальне збереження частинами, оскільки він має заводський номер, який вказується в акті передачі під час установки на об`єкті споживача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасника справи, що з`явився в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку надає позивач, між сторонами існують договірні правовідносини, факт порушення зі сторони відповідача договірних зобов`язань є доведеним, ОСОБА_1 порушила Правила користування електричною енергією для населення, які в подальшому втратили чинність, допустивши в лічильнику обліку електроенергії, який був замінений в її будинку та переданий на відповідальне зберігання, пошкодження магнітного індикатора, а саме: вплив на лічильник електроенергії постійним магнітом, тому повинна оплатити відшкодування заподіяних збитків, які обраховані комісією по розгляду актів про порушення відповідно до вимог чинних Правил роздрібного ринку електричної енергії та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії за період існування спірних правовідносин сторін регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН № 1357), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ № 312), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика № 562).

При цьому, вирішуючи питання щодо застосування вищевказаних нормативно-правових актів, суд першої інстанції врахував, що ПКЕЕН № 1357 втратили чинність 26 червня 2018 року, а ПРРЕЕ № 312 набрали чинності 11 червня 2018 року, тому з урахуванням висновків щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, обґрунтовано вважав, що з 11 червня 2018 року у спірних відносинах до застосування підлягають саме ПРРЕЕ № 312, незважаючи на те, що ПКЕЕН № 1357 втратили чинність лише 26 червня 2018 року.

Отже, на час виникнення правовідносин з електропостачання, проведення перевірки дотримання відповідачем вимог, складення акту про порушення та первинного розгляду акту про порушення комісією необхідно застосовувати ПКЕЕН № 1357, а в подальшому до застосування підлягають положення ПРРЕЕ № 312. Водночас ПРРЕЕ № 312 не встановлюють нові обов`язки, не скасовують та не звужують права споживача, тому підстави для врахування ПКЕЕН № 1357 після 11 червня 2018 року відсутні, що узгоджується з підходами Європейського суду з прав людини у справі Scoppola v. Italy (заява № 126/05, пункти 102-111).

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі, здійснює постачання електроенергії на території Київської області, в тому числі до житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .Постачання електроенергії здійснюється на підставі договору № 200205063 про користування електричною енергією від 27 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «А.Е.С. Київобленерго» та ОСОБА_1 відповідно до заяви останньої від 27 лютого 2012 року про перезаключення договору про користування електричною енергією (а.с. 7-15, т. 1).

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

11 жовтня 2013 року працівниками Згурівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» під час виконання робіт по заміні приладу обліку за вищевказаною адресою було передано відповідачу на відповідальне збереження прилад обліку НІК 2301АП2 № 0933373 з показником - 000009 кВт і пломби, встановлені на ньому. Це зафіксовано в акті про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому від 11 жовтня 2013 року, підписаному представником енергопостачальника та споживачем ОСОБА_1 (а.с. 16, т. 1).

Пунктом 10 ПКЕЕН № 1357 встановлено, що засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок.

Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника.

Відповідальність за збереження засобів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах побутового споживача, та пломб на них несе побутовий споживач (пункт 11 ПКЕЕН № 1357).

Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідно до Настанови з експлуатації ААШХ.411152.007 РЕ Лічильника електричної енергії НІК 2301, виданного ТОВ «НІК-Електроніка», м. Київ, 2012, під кожухом на щитку наклеєний індикатор магнітного поля «МагнеТ», який відповідає вимогам постанови НКРЕ № 1338 від 14 жовтня 2010 року, яка набрала чинності 14 січня 2011 року і використовується для виявлення впливу сильним магнітним полем на вимірювальні прилади. Вплив магнітного поля фіксується індикатором, встановленим на приладі обліку, за допомогою порушення його структури і розміщення індикаторної суспензії (суспензія розтікається) (пункт 2.2. Настанови).

Ураховуючи те, що прилад обліку НІК 2301АП2 обладнаний індикатором магнітного поля, який розміщений під пластиковим кожухом, сам прилад є опломбованим виробником, претензій щодо цілісності пломб на день встановлення відповідач не мала, їй був встановлений новий лічильник, а тому колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги про те, що відповідачу не передавався на відповідальне зберігання магнітний індикатор, оскільки на зберігання передавався прилад обліку як цілісний об`єкт з усіма його складовими, в тому числі з магнітним індикатором.

Про обладнання приладу обліку НІК 2301АП2 індикатором магнітного поля зазначено в паспорті та Настанові з експлуатації, що додається до кожного приладу. Крім того, така інформація знаходиться у вільному доступі та у випадку необхідності могла бути отримана стороною відповідача без жодних перешкод. Підприємство-виробник гарантує відповідність лічильника вимогам ГОСТ 30207, ДМТУ ІЕС 61036 і ТУ У 33.2-5:2006. Технічне обслуговування лічильників при дотриманні умов експлуатації проводиться раз на 16 років.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстави вважати, що магнітний індикатор був спрацьований на момент його встановлення у 2013 році чи мав інші невідповідності та/або пошкодження.

Крім того, порядок дій споживача у випадку виявлення будь-який невідповідностей у роботі лічильника чітко визначений ПКЕЕН № 1357 (чинний на час встановлення лічильника та на час виявлення порушення).

Як вбачається з матеріалів справи, в ході технічної перевірки 12 грудня 2017 року працівниками енергопостачальника було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , порушення ПКЕЕН, а саме: на лічильнику пошкоджений магнітний індикатор. За підсумками перевірки складено акт № К 040428, який відповідач підписувати відмовилась. Лічильник НІК 2301АП2 № 0933373 вилучений, опломбований магнітною пломбою та поміщений до спеціального пакету (а.с. 17-19, 100, т. 1).

Так, в акті про порушення від 12 грудня 2017 року зазначено про порушення відповідачем пункту 6.42 ПКЕЕН, який на момент виявлення порушення порядку користування електричною енергією був відсутній, утім, колегія суддів погоджується з позицією районного суду в частині того, що суть правопорушення в акті визначена і в цьому випадку навіть не зазначення конкретного пункту ПКЕЕН № 1357 не може мати наслідком порушення прав споживача, оскільки суть правопорушення є чіткою і зрозумілою.

Пунктом 42 ПКЕЕН № 1357 були визначені обов`язки побутового споживача електричної енергії, серед яких: дотримання вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечення збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача;невідкладне повідомлення енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку.

31 січня 2018 року комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕН в присутності представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було розглянуто акт про порушення № К 040428 та прийнято рішення про направлення вилученого лічильника на експертизу. Таке клопотання заявлене представником відповідача, оскільки остання не погоджувався з фактом втручання в роботу лічильника (а.с. 20, т. 1).

За змістом статей 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» цей нормативно-правовий акт є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положенням частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема є крадіжка електричної енергії.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН № 1357 (тут і далі у редакції, чинній на час перевірки) споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку.

У пункті 53 цих Правил встановлено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Пунктом 15 ПКЕЕН № 1357 встановлено, що пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, врегульовано відповідною Методикою № 562.

Згідно з положеннями пункту 3.1 Методики № 562 цей нормативно-правовий акт застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення таких порушень Правил, зокрема: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта)) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Також згаданим пунктом визначено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

Аналіз положень пункту 3.1 Методики № 562 дає підстави для висновку, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, зокрема і шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 749/943/16-ц (провадження № 61-23533св18).

Згідно із висновком судового експерта ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» № 9058, складеного 8 травня 2018 року за результатом проведення електротехнічного дослідження, зміна форми магнітної суспензії індикатора поля NIK № М8091795 зеленого кольору, який був встановлений під прозорою кришкою лічильника електричної енергії НІК 2301АП2 № 0 року, свідчить про те, що на лічильник електричної енергії був вплив постійного магнітного поля з індукцією більше 100 мТл. При цьому, вплив постійного магнітного поля з індукцією більше 100 мТл на лічильник під час транспортування лічильника до експертної установи виключається (а.с. 26-40, т. 1).

Встановлено, що висновок експертизи отриманий представником позивача 15 червня 2018 року, що підтверджується копією журналу обліку та руху лічильників (матеріалів) на експертизи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги аргументи сторони відповідача про те, що розгляд комісією 31 січня 2018 року акту про порушення мав місце поза межами 50 днів від дня його складення з огляду на те, що акт про порушення був складений 12 грудня 2017 року, початок 50 денного строку для його розгляду почався з 13 грудня 2017 року та закінчувався 31 січня 2018 року включно.

Як свідчать матеріали справи, після отримання висновку експертного дослідження, а саме 2 липня 2018 року комісією з розгляду актів порушення ПКЕЕН було розглянуто акт про порушення № К 040428 від 12 грудня 2017 року і прийнято рішення про нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії згідно пунктом 3.1.3 Методики № 562 (а.с. 41, т. 1).

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області із позовом до ПрАТ «Київобленерго» про скасування протоколу № 0084 від 2 липня 2018 року. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року позовну заяву у справі № 365/387/18 було залишено без розгляду (а.с. 5, 6, т. 1).

30 жовтня 2018 року відбулось повторне засідання комісії з розгляду акту про порушення № К 040428 від 12 грудня 2017 року. Споживач та її представник на засідання комісії не з`явились. На комісії вирішено протокол засідання комісії № 0084 від 2 липня 2018 року скасувати, а акт про порушення підлягає перерахунку згідно пункту 8.2.6 ПРРЕЕ № 312, підпункту 3 пункту 3.1 Методики № 562. При цьому вирішено величину розрахункового добового споживання визначити згідно Методики по перерізу провідників за період з 30 жовтня 2017 року по 24 листопада 2017 року, тобто за 26 днів. Рішення комісії оформлено протоколом № 0087 від 30 жовтня 2018 року. Протокол засідання комісії, розрахунок суми збитків обсягу та вартості необлікованої електричної енергії і повідомлення про оплату було надіслано відповідачу поштою (а.с. 42, 44, 45, т. 1).

Про дату, час та місце проведення засідання комісії відповідач була повідомлена належним чином завчасно, проте на засідання не з`явилась (а.с. 98, 99, т. 1). Клопотання відповідачки про відкладення засідання було отримане позивачем вже після проведення засідання комісії та прийняття рішення.

Враховуючи добову величину розрахункового споживання електроенергії - 118,8 кВт. год., тарифів (цін) на електричну енергію для населення, що діяли за період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії (з 30 жовтня 2017 року по 24 листопада 2017 року) комісією позивача проведено розрахунок суми збитків (вартості необлікованої електричної енергії) згідно акту № К 040428 від 12 грудня 2017 року за 26 днів, що становить 15 567,55 грн з ПДВ. (а.с. 43, т. 1).

Колегією суддів не встановлено порушення позивачем процедури проведення перевірки та нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ № 312 визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

За наведених обставин, суд першої інстанції правомірно не вбачав порушення позивачем процедури розгляду акту про порушення, зокрема, строків його розгляду, і підстави вважати недійсним рішення ПрАТ «Київобленерго», оформлене протоколом № 0087 від 30 жовтня 2018 року, відсутні.

Також суд доречно звернув увагу на ту обставину, що з показників, які передавались ОСОБА_1 ПрАТ «Київобленерго» та зафіксовані в особистому кабінеті: 17.03.2017 - 13161, 11.05.2017 - 13700, 14.07.2017 - 14250, 21.09.2017 - 14617, 29.10.2017 - 14823, 15.11.2017 - 14836, вбачається значне зменшення облікованої електроенергії в період починаючи з 30 жовтня 2017 року, а нарахування завданих збитків проведене відповідачці за період з 30 жовтня 2017 року по 25 листопада 2017 року, тобто по дату її звернення із заявою до позивача.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції судом було досліджено речовий доказ - прилад обліку НІК 2301АП2 № 0933373 з ознаками зміни форми магнітної суспензії індикатора.

У пункті 3.3 Методики № 562 зазначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку) розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Пунктом 3.5 цієї Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W (кВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне доб.с.п. підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Відповідно до пункту 8.2.7 ПРРЕЕ № 312 у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду.

Колегією суддів не встановлено порушення позивачем процедури проведення перевірки та нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди (збитків) є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів ( Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands ) від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88 § 33).

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, в якій з метою ефективного гарантування права на справедливий суд відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постановах від 30 вересня 2015 року у справі № 6-780цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Згідно частинами першою, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 2жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За загальним правилом, встановленим у статтях 89, 264 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, дійшов законного, справедливого і правильного висновку, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку надає позивач, між сторонами існують договірні правовідносини, факт порушення зі сторони відповідача договірних зобов`язань є доведеним, адже вона порушила Правила користування електричною енергією для населення, тому повинна оплатити відшкодування заподіяних збитків у розмірі 15 567,55 грн. Оскільки відповідач не бажає вчинити це добровільно, то відшкодування майнових збитків необхідно стягнути судовим рішенням.

Під час розгляду даної справи місцевим судом були створені всі умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження вимог і заперечень, утім відповідачка не спростувала порушення нею ПКЕЕН і пошкодження магнітного індикатора лічильника, з клопотанням про призначення судової електротехнічної експертизи не зверталась, хоча суд роз`яснював їй таке право з метою підтвердження її доводів щодо ймовірної причини пошкодження магнітного індикатора лічильника як коротке замикання.

Крім того, пунктом 17 ПКЕЕН № 1357 (у редакції, чинній на час перевірки) передбачено, що у разі встановлення експертизою у порядку, визначеному законодавством, факту пошкодження або неправильної роботи засобу обліку, які сталися з вини побутового споживача або організації, яка відповідає за його збереження, відшкодування вартості повірки, обслуговування, ремонту та монтажу електророзподільному підприємству здійснює побутовий споживач або організація, яка відповідає за його збереження

З матеріалів справи вбачається, що вартість проведення експертизи приладу обліку електронної енергії НІК 2301АП2 № 0933373 згідно рахунку-фактури № СФ-2302183 на оплату експертних послуг від 23 лютого 2018 року становить 7 909,00 грн, які буди сплачені позивачем на користь ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» 13 березня 2018 року відповідно до платіжного доручення № (а.с. 23, 24, т. 1).

У урахуванням вказаних обставин районний суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості проведеного експертного дослідження приладу обліку у розмірі 7 909,00 грн також підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки безпідставно поновив позивачу строк для подання відповіді на відзив без відповідного клопотання відхиляються колегією суддів як такі, що не відповідають матеріалам справи, з яких вбачається, що в судовому засіданні 30 листопада 2020 року суд першої інстанції протокольною ухвалою за усним і вмотивованим клопотанням представника позивача поновив цей процесуальний строк на підставі положень статті 127 ЦПК України (а.с. 171, зворот, т. 1).

Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не передавався на відповідальне зберігання саме магнітний індикатор (індикаторної пломби - М8091792) та їй не було відомо чи він був спрацьований на момент його встановлення у 2013 році є необґрунтованими, адже як встановлено судовим розглядом так індикатор не є окремим об`єктом передачі споживачу, а складовою приладу обліку електроенергії.

Між тим, сам по собі акт про порушення споживачем правил користування електричною енергією є одними із доказів, що підтверджують факт впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів на лічильникі зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані, а отже у сукупності з іншими письмовими і речовими доказами у справі, висновком судового експерта та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, є належним доказом факту завдання шкоди позивачу майнових збитків.

Інші посилання апеляційної скарги є ідентичними доводам відзиву на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є більш ніж достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи відповідача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат у вигляді сплаченого відповідачем судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Згурівського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній