Справа № 299/3061/19
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України та в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області на рішення Виноградівського районного суду від 17 жовтня 2019 року у складі судді Левка Т.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що у 2018 році між позивачем ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 мала місце домовленість про купівлю торгового кіоску з терасою та навісом, що знаходиться на земельній ділянці житлової та громадської забудови та належить до земель запасу Виноградівської міської ради у АДРЕСА_1 . На виконання усної угоди про купівлю торгового кіоску з терасою та навісом, продавцем ОСОБА_2 , позивачу, як покупцю, за обумовлену ціну було передано майно та відповідні документи, а саме: рішення Виноградівської міської ради від 25.08.2007 року № 592, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на ім`я ОСОБА_2 та інші документи. На зазначеній ділянці в 2019 році позивачем було самочинно збудовано магазин загальною площею 103,2 кв. м. Перед початком будівництва позивачем було замовлено в ТОВ «АрхіГруп» «Робочий проект «Будівництво магазину в АДРЕСА_2 ». Згідно пояснювальної записки до робочого проекту Будівництво магазину в АДРЕСА_2 » проект виконано у відповідності з діючими нормами і правилами, в тому числі по вибухопожежній безпеці. Відповідно до розрахунку класу наслідків (відповідальності) доданого до проекту магазин відноситься до класу наслідків (відповідальності) з незначними наслідками - СС1.

З огляду на викладене позивач просив визнати за ним право власності на самочинно збудовану будівлю магазину, розташованого в АДРЕСА_2 , у зв`язку з відмовою приватного нотаріуса провести оформлення права власності на вказане нерухоме майно.

Рішенням Виноградівського районного суду від 17 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 103,2 кв. м., на земельній ділянці з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, яка належить до земель запасу Виноградівської міської ради Закарпатської області.

На дане рішення Закарпатська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України та в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказано, що судом не враховано вимоги ст.ст. 331, 182 ЦК України, якими врегульовано набуття права власності на нерухоме майно; судом залишено поза увагою, що питання оформлення права власності на самочинне будівництво не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати наявність спору про право; судом не залучено до участі у справі в якості відповідачів Державну архітектурно-будівельної інспекцію України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, чим позбавлено їх можливості своєчасно оскаржити рішення суду з метою захисту інтересів держави. Зазначено, що порушення інтересів держави також полягає в тому, що визнання в судовому порядку права власності порушує встановлений законодавством порядок набуття права власності на майно. Оскільки органи уповноважені державою на здійснення відповідних функцій в спірних правовідносинах не забезпечили належний захист інтересів держави шляхом оскарження незаконного судового рішення, прокурор вступає у вказану справу в інтересах Державної архітектурно-будівельної інспекції України та в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мишинчук В.В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, вказано, що прокурором не доведено підстави представництва в інтересах держави в особі органів, в інтересах яких подана апеляційна скарга. Також жодних прав та інтересів Державної архітектурно-будівельної інспекції України та управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області не порушено, оскільки, оскільки даними органами видано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та підтверджено, що об`єкт нерухомості побудований з дотриманням будівельних норм, стандартів та правил.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2018 році між позивачем ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 мала місце домовленість про купівлю торгового кіоску з терасою та навісом, що знаходиться на земельній ділянці житлової та громадської забудови та належить до земель запасу Виноградівської міської ради у АДРЕСА_1 .

На виконання усної угоди про купівлю торгового кіоску з терасою та навісом, продавцем ОСОБА_2 , позивачу, як покупцю, за обумовлену ціну було передано майно та відповідні документи, а саме: рішення Виноградівської міської ради від 25.08.2007 року № 592, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки від січня 2008 року на ім`я ОСОБА_2 ті ін. документи.

На зазначеній ділянці в 2019 році позивачем було самочинно збудовано магазин загальною площею 103,2 кв. м.

Перед початком будівництва позивачем було замовлено в ТОВ «АрхіГруп» «Робочий проект «Будівництво магазину в АДРЕСА_2 ». Згідно пояснювальної записки до робочого проекту Будівництво магазину в АДРЕСА_2 » проект виконано у відповідності з діючими нормами і правилами, в тому числі по вибухопожежній безпеці. Відповідно до розрахунку класу наслідків (відповідальності) доданого до проекту магазин відноситься до класу наслідків (відповідальності) з незначними наслідками - СС1.

Встановлено, що під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. З початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг, як з боку територіальної громади міста в особі Виноградівської міської ради, так і від суміжних землекористувачів не надходило, що свідчить про відсутність порушення прав інших осіб цим будівництвом.

У серпні 2019 року, після завершення будівництва позивач звернувся до ТОВ «Відділ технічної інвентаризації» з замовленням на проведення технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на побудований ним магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорта на магазин від 27.08.2019 загальна площа приміщення складає 103,2 кв. м., а його інвентаризаційна вартість, згідно довідки ТОВ «Відділ технічної інвентаризації» №27/08 від 27.08.2019 становить 275 700 гривень.

Після отримання технічного паспорта позивач звернувся до експерта з будівельно-технічної експертизи з проханням провести будівельно-технічне дослідження та надати висновок судового будівельно-технічного експертного дослідження.

Згідно дослідницької та резолютивної частин висновку судового будівельно-технічного експертного дослідження № Д0024/2019 від 04.09.2019 року, встановлено, що споруджена будівля по АДРЕСА_2 відповідає проекту розробленому ФОП ОСОБА_3 ; за результатами проведеного дослідження на місці знаходження об`єкта експертизи, встановлено, що на об`єкті виконані всі основні роботи, передбачені проектною документацією, окрім незначної частини оздоблювальних внутрішніх робіт - об`єкт практично готовий до експлуатації; будівля магазину по АДРЕСА_2 невід`ємно пов`язана із землею фундаментом, переміщення будівлі є неможливим без їх знецінення, тобто відноситься до об`єктів нерухомого майна.

На початку вересня 2019 року з отриманим технічним паспортом на будівлю магазину, позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса про оформлення права власності на нерухоме майно.

Листом приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Рішко О.І. від 11.09.2019 року за № 474/01-16 позивачу відмовлено в реєстрації права власності на будівлю магазину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання.

Сторонами рішення суду не оскаржено.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення прокурором вказано, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Державна архітектурно - будівельна інспекція України в особі Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Закарпатській області, яких не залучено до участі у справі в якості відповідачів і які не брали участі у даній справі, та які не забезпечили належний захист інтересів держави шляхом оскарження незаконного судового рішення від 17.10.2019 року.

Прокурором також зазначено, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Закарпатською обласною прокуратурою повідомлено Державну архітектурно - будівельну інспекцію України та Управління Державної архітектурно- будівельної інспекції у Закарпатській області про подання в їх інтересах апеляційної скарги на дане рішення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Частиною четвертою статті 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Системне тлумачення частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом/скаргою у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Тобто, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194 гс 19). У даній постанові Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд - перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора, у цьому випадку, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в інтересах держави в особі уповноваженого органу, який не брав участі у справі.

Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прокурор в апеляційній скарзі, зазначивши органи до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, як на підставу для здійснення ним представництва, посилався на те, що вказані ним органи не забезпечили захист інтересів держави, шляхом оскарження рішення Виноградівського районного суду від 17.10.2019 року , а тому прокурор вступає в указану справу в їх інтересах.

В підтвердження підстав представництва і вступу прокурора у дану справу прокуром до апеляційної скарги долучено листи (повідомлення) від 17.10.2020 за № 15-87/вих-20, які адресовані Державній архітектурно-будівельній інспекції України та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, із змісту яких вбачається, що прокурор повідомляє дані органи, що прокуратурою області в інтересах держави в особі цих органів подано апеляційну скаргу на рішення суду від 17.10.2019 року у даній справі. Вказані листи даним органам направлено одночасно із складенням та поданням апеляційної скарги, яка складена прокурором 17.10.2020 №15-85вих-20.

Таким чином наведені обставини свідчать, що прокурором не дотримано принципу попереднього повідомлення суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, яке повинно передувати такому зверненню до суду, що прямо суперечить вимогам зазначеним в ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», та фактично не надано можливість даному органу відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання апеляційної скарги або аргументованого повідомлення про відсутність такого порушення.

За вказаних обставини, доводи апеляційної скарги що дані органи не оскаржили судове рішення протягом розумного строку є безпідставними.

Прокурором не подано доказів, які б підтверджували про невиконання або неналежне виконання вищевказаними органами, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення функцій у сфері містобудування та архітектури.

З врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не доведено підстави представництва інтересів держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Управлінням державної архітектурно - будівельної інспекції у Закарпатській області 28.08.2020 року за № ЗК86 на належний позивачу об`єкт нерухомого майна видано декларацію про готовність до експлуатації самочинного збудованого об`єкту.

Апеляційна скарга прокуром в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області подана 17.10.2020 року.

Тобто, на момент подання прокуром апеляційної скарги на об`єкт нерухомого майна державним органом - суб`єктом владних повноважень, який здійснює державний архітектурно-будівельний контроль і відповідні функції у сфері містобудування та архітектури, в інтересах якого прокуром подано апеляційну скаргу, позивачу уже була видана декларація про готовність до експлуатації самочинного збудованого об`єкту, чим фактично визнано відсутність порушень державних будівельних норм, стандартів і правил, та визнано безпечність експлуатації даного об`єкту і спросовано посилання в апеляційній скарі про порушення прав інтересів держави в особі вказаних органів, та наявність підстав для представництва прокуром даних органів.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, висновків Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194 гс 19)., з врахуванням того, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора в інтересах держави, встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою підлягає закриттю з тих підстав, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись ч.1 п.2, ч.2 ст. 362, ст.381 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України та в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2019 року у складі судді Левка Т.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 вересня 2021 року.

Головуючий :

Судді: