Справа № 932/7660/21
Провадження № 2-з/932/214/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі заяву адвоката Коростельова С.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М.С., про визнання свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

29.09.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про забезпечення позову, подана адвокатом Коростельовим С.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідно до якої заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування права власності, інших речових прав, обтяжень, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1994 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Якугшевою Г.С., за реєстр. № 6101, належить 66/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 належить 34/100 вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 18.01.1994 р., згідно розпорядження № 2/195-94.

В 1995 му році ОСОБА_1 виїхав з України на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, і з того часу жодного разу не повертався до України. У 2004-му році ОСОБА_2 також емігрувала до США, де постійно проживає.

Однак в 2020-му році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 випадково стало відомо, що право власності на належне їм нерухоме майно було незаконно зареєстровано за іншою особою ОСОБА_3 . Так, було вчинено кілька реєстраційних дій, зокрема, державна реєстрація права власності на всю площу спірної квартири за гр. ОСОБА_1 , а потім право власності було зареєстровано за ОСОБА_3 . Реєстрація переходу права власності на частку ОСОБА_2 відбулась на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 05.11.2019 року. Вказаний дублікат договору отримав представник ОСОБА_1 раніше йому не знайомий ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_1 не видавав будь-яких довіреностей на представництво його інтересів, в тому числі, в нотаріальному архіві.

В подальшому, приватним нотаріусом ДМНО Царейкіним М.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у якому нотаріус посвідчив, що спадкоємцем усього майна ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 . Однак ОСОБА_2 не померла, і зараз є живою. Вона проживає постійно в США.

Таким чином, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 , не звертались до приватного нотаріуса чи державного реєстратора з приводу переоформлення права власності на квартиру, не видавали довіреність, не отримували дублікати будь-яких договорів. Крім того, ОСОБА_2 не помирала, є живою. На момент незаконних операцій з нерухомим майном, позивачі проживали за кордоном. Наведене може свідчити про те, що вибуття квартири з власності позивачів було здійснено незаконно. Новий власник протягом тривалого часу намагається відчужити майно, яке протиправним шляхом вибуло з володіння позивачів, що підтверджується інформацією з сайту продажу нерухомості.

Отже, на думку позивачів, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного укладення виконання можливого рішення суду на їх користь, що перешкодить ефективному судовому захисту та поновленню порушених прав заявників, оскільки майно може бути відчужено на користь третіх осіб. Виходячи з цього, заявник адвокат Коростельов С.В. просить суд вжити відповідні заходи забезпечення позову відносно спірної квартири.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї докази, суд приходить да таких висновків.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Аналіз ч. 2 ст. 149 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.11.1994 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якугшевою Г.С. за реєстр. № 6101, ОСОБА_1 є власником 66/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 січня 1994 р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, ОСОБА_2 належить 34/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані інформація підтверджується також довідкою КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 4088 від 26.03.2020 р.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.12.2019 року, вбачається, що новим власником спірної квартири є ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги, що перехід права власності на квартиру відбувся тоді, коли позивачі перебували за кордоном та жодних правочинів не укладали, довіреностей не видавали, суд вважає, що квартира могла вибути з володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 незаконно.

Відповідно до п. 4 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї письмові докази, суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно існує спір про визнання недійсними договору-купівлі продажу квартири, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності та витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння.

На даний час існує ризик того, що квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, що підтверджується оголошенням з веб-ресурсу «ОЛХ», де вищезазначена квартира виставлена на продаж. Це може суттєво ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В даному випадку заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить заявник, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають на меті лише заборонити подальше відчуження квартири та проведення відносно неї реєстраційних дій.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, задля забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватися судом з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, й інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ураховуючи характер спірних правовідносин та наявність загрози відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 на користь третіх осіб, суд вважає вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони проведення реєстраційних дій, заборони державної реєстрації виникнення, переходу, припинення та скасування права власності відносно спірного нерухомого майна, адекватним та обґрунтованим заходом, який не буде порушувати права та інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява представника позивачів адвоката Коростельова С.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149 - 153, 258, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Коростельова С.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування права власності, інших речових прав, обтяжень, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду, в силу вимог ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії учасником справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу складено та підписано в нарадчій кімнаті 30 вересня 2021 року о 18 год. 14 хв.

Суддя І.А. Кондрашов