Справа № 500/1727/14-ц
Провадження № 6/946/308/21
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Ромалійської М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 64436103 з виконання виконавчого листа № 500/1727/14-ц, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 16.12.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості розмірі 451104,58 грн та судових витрат в розмірі 3654 грн; виконавчого листа № 2-804/2010, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 19.05.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 804677,76 грн. Залишок заборгованості за виконавчим документом складає 531646,62 грн.

На теперішній час заборгованість боржником не сплачена.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розгляд справи провести за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за № 3857-ХІІ, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд може встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів подання, постановою приватного виконавця від 09.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64432303 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 451104,58 грн та судових витрат в розмірі 3654 грн, на підставі виконавчого листа № 500/1727/14-ц, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 16.12.2014 року.

Постановою приватного виконавця від 09.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64434746 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 804677,76 грн на підставі виконавчого листа № 2-804/2010, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 19.05.2010 року. Залишок заборгованості за виконавчим документом складає 531646,62 грн.

Постановою приватного виконавця від 09.02.2021 року об`єднано виконавчі провадження № 64432303 та № 64434746 у зведене виконавче провадження № 64436103.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно виконавчого листа 500/1727/14-ц, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 16.12.2014 року, адреса місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , згідно виконавчого листа № 2-804/2010, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 19.05.2010 року, адреса місця проживання боржника: АДРЕСА_2 , проте доказів направлення копій постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресами, зазначеними у вказаних виконавчих документах, та їх отримання боржником суду не надано.

Крім того, на виконання зведеного виконавчого провадження виконавцем вжито заходи з примусового виконання, за результатами яких встановлено відсутність нерухомого майна, транспортних засобів та інших джерел доходів боржника для виконання зобов`язання, що свідчить про матеріальну неспроможність останнього виконати зобов`язання, доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання не надано.

За таких обставин, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21.01.1994 року, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2021 року.

Суддя: Г.І.Смокіна