Провадження № 2/756/6581/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168), Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва через систему "Електронний суд" надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168), Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звернувся із позовом до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168), Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про освіту» інклюзивне навчання здобувачів освіти базується на принципах недискримінації, врахування багатоманітності людини, ефективного залучення та включення до освітнього процесу всіх його учасників. Організація інклюзивного навчання у закладах освіти на відповідних рівнях освіти здійснюється відповідно до порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України. У разі звернення особи з особливими освітніми потребами або її батьків заклад освіти утворює інклюзивний клас та/або групу в обов`язковому порядку. Спеціальний клас та/або група утворюється керівником закладу освіти за погодженням із з а с н о в н и к о м цього закладу освіти або уповноваженим ним органом.

Відповідно до ч.4, 5 Закону України «Про освіту», органи державної влади, органи місцевого самоврядування та заклади освіти створюють особам з особливими освітніми потребами умови для здобуття освіти нарівні з іншими особами шляхом належного фінансового, кадрового, матеріально-технічного забезпечення та забезпечення універсального дизайну та/або розумного пристосування, що враховує індивідуальні потреби та можливості таких осіб, визначені в індивідуальній програмі розвитку. Навчання, виховання та розвиток осіб з особливими освітніми потребами у закладах дошкільної, позашкільної та загальної середньої освіти здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі з урахуванням потреб дитини, визначених в індивідуальній програмі розвитку.

Стаття 25 вказаного Закону визначає права та обов`зки засновника закладу освіти. Зокрема, відповідно до ч.2 зазначеного Закону забезпечує створення у закладі освіти інклюзивного освітнього середовища, універсального дизайну та розумного пристосування.Згідно з п.3 ч.6 ст.25 зазначеного Закону, засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити відповідно до законодавства створення в закладі освіти безперешкодного середовища для учасників освітнього процесу, зокрема для осіб з особливими освітніми потребами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» засновник закладу загальної середньої освіти (далі - засновник) - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад загальної середньої освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Відповідо до п. 5 Порядку організації інклюзивного навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 серпня 2011 р. № 872, власник загальноосвітнього навчального закладу виділяє в установленому порядку кошти для забезпечення безперешкодного доступу до будівель та приміщень таких закладів дітей з особливими освітніми потребами, створення відповідної матеріально-технічної та методичної бази, забезпечує підвищення кваліфікації педагогічних працівників з питань надання освітніх послуг дітям з особливими освітніми потребами у класах з інклюзивним навчанням, сприяє провадженню інноваційної діяльності, здійснює заходи щодо придбання транспортних засобів для підвезення таких дітей до місця навчання та додому.Власник та керівник загальноосвітнього навчального закладу несуть відповідальність за організацію, стан та якість інклюзивного навчання.

Відповідно до інформації наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168) є комунальним закладом, засновником якої є Київська міська рада, а Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація - центральним чи місцевим органом виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За обставинами даної справи предметом позову є вимоги позивача про в и з н а н н я н е з а к о н н о ю б е з д і я л ь н і с т ь Школи І - ІІІ ступенів №168 Оболонського району м.Києва, Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо с т в о р е н н я к л а с у з інклюзивним навчанням згідно з вимогами законодавства та забезпечення відповідного інклюзивного навчання його сина - ОСОБА_2 2006 року народження; зобов`язання відповідачів: Школи - ІІІ ступенів №168 Оболонського району м.Києва, Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації вчинити наступні дії: організувати інклюзивне навчання ОСОБА_2 в інклюзивному класі згідно з вимогами законодавства; виконати організацію робочого місця ОСОБА_2 у відповідності до рекомендацій зазначених у висновку інклюзивно-ресурсного центру; забезпечити ОСОБА_2 соціальним працівником на виконання соціальної послуги з супроводу учня (дитини) під час інклюзивного навчання; стягнути з школи І - ІІІ ступенів №168 Оболонськогорайону м.Києва, Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації солідарно на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 84 400, 00 грн.

Наведене свідчить, що вказаний спір є публічно-правовим і стосується належного виконання відповідачами своїх повноважень.

При цьому, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що вимоги, з якими звернувся позивач, спричиняють публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

За п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що на спір за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168), Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За приписами ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, Оболонський районний суд м. Києва не є «судом, встановленим законом» для розгляду по суті спору зазначених вимог, адже спір підвідомчий судам не цивільної, а адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що позовна заява ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у відкритті провадження слід відмовити.

Позивачу слід роз`яснити, що він може звернутись з такими позовними вимогами до відповідного адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168), Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач