28.09.2021 Справа № 756/8259/15-ц
Справа № 756/8259/15-ц
Провадження № 6/756/738/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Терновий Р.Б., звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 у справі №756/8259/15-ц позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь: борг у сумі 65413,28 грн., проценти за користування коштами - 704,31 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 6553,88 грн., інфляційні витрати у сумі 23504,74 грн. та судовий збір - 961,76 грн.

14.01.2016 на підставі вказаного рішення Оболонським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №2/756/4279/15.

19.01.2016 до Відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа.

08.07.2021 представником стягувача було надіслано адвокатський запит за вих. №00764-4про повернення виконавчого листа, у відповідь на який було отримано відповідь виконавчої служби, з якої вбачається, що на виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві на виконання виконавчий документ не перебуває та взагалі не надходив.

З урахуванням наведеного, представник заявника просив поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 по справі №756/8259/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 65413,28 грн., процентів за користування коштами - 704,31 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 6553,88 грн., інфляційних витрат у сумі 23504,74 грн.та видати його дублікат.

Заявник, представник заявника та боржник у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.433 Цивільного процесуального кодексу України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 у справі №756/8259/15-ц позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь: борг у сумі 65413,28 грн., проценти за користування коштами - 704,31 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 6553,88 грн., інфляційні витрати у сумі 23504,74 грн. та судовий збір - 961,76 грн.

14.01.2016 на підставі вказаного рішення Оболонським районним судом міста Києва виконавчий лист №2/756/4279/15 було направлено на адресу представника стягувача - адвоката Тернового Р.Б.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке мається в матеріалах справи, вказаний виконавчий лист отримано 18.01.2016.

Згідно матеріалів, наданих заявником, 19.01.2016 до Відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа.

08.07.2021 представником стягувача було надіслано адвокатський запит за вих. №00764-4про повернення виконавчого листа, у відповідь на який було отримано відповідь виконавчої служби, з якої вбачається, що на виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві на виконання виконавчий документ не перебуває та взагалі не надходив.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до ЦПК України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

У листі ВССУ від 01.07.2015 року викладено «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», в пункті 6 якого зазначається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. У листі містяться роз`яснення про необхідність з`ясовувати підстави, за якими стягувач чи державний виконавець звертається за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, необхідність перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами. В узагальненні зазначається про те, що обґрунтованою є відмова у задоволенні заяв про видачу дубліката виконавчого листа у випадку не надання доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. Також в листі відзначається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Виходячи з наведеного, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Аналізуючи зазначені заявником обставини у співставленні з вимогами діючого законодавства та практики Європейського суду з прав людини, суд враховує наступне.

Виконавчий лист у цивільній справі № 756/8259/15-ц від 14.01.2021, виданий Оболонським районним судом м. Києва, був отриманий представником стягувача ще 18.01.2016.

В обґрунтування своєї позиції представником заявника долучена заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2016 та роздруківка фіскального чеку про направлення вказаної заяви на адресу виконавчої служби. Проте, з вказаного фіскального чеку вбачається, що на адресу відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві було скеровано рекомендований лист. Проте, матеріали справи не містить доказів отримання вказаного рекомендованого листа адресатом, крім того, відсутні докази того, що вказаний рекомендований лист містив саме заяву про відкриття виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що з 19.01.2016 по 08.07.2021 (по день звернення до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа) стягувачем не було вжито заходів щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №756/8259/15-ц, з`ясування стану виконавчого провадження, причин невиконання рішення суду, встановлення місцезнаходження оригіналу виконавчого документу з метою подальшої реалізації своїх прав стягувача, тощо.

Суд зауважує на тому, що ті обставини, які заявник зазначає у заяві, як поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання і вважає їх достатніми для поновлення пропущеного строку, не є переконливими та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та з підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»)

Слід відмітити, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував свого процесуального обов`язку з розумним інтервалом часу цікавитися виконавчим провадженням за виконавчим листом у цивільній справі №756/8259/15-ц.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа №756/8259/15-ц до виконання, беручи до уваги те, що безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

У зв`язку з наведеним не підлягають задоволенню також вимоги про видачу дублікату виконавчого листа №756/8259/15-ц, оскільки такий, згідно з нормами діючого цивільного процесуального законодавства, може бути виданий лише в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст.76, 81, 260, 353, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха