Дата документу 24.09.2021 Справа № 554/9091/21
Провадження №2/554/3312/2021
УХВАЛА
24 вересня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави
в складі головуючого судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Таран В.І.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 адвокат Гайтота І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг встановлення фактів агресивної та нечесної підприємницької практики та зобов`язання провести реструктуризацію.
Позивач, обґрунтовуючи подану заяву, посилається на те, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») був укладений Кредитний договір № PLOKGKOOOOOQ77) від 20.06.2007 року. За умовами цього договору позивач отримав у кредит 24 850,00 дол. США (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят доларів США), зі сплатою 10,08% річних, строком користування до 18 червня 2027 року.
В забезпечення виконання Кредитного договору № PLOKGKOOOOOQ77 від 20.06.2007 року було укладено Договір іпотеки від 20.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2063, відповідно до якого в іпотеку передано двокімнатну квартиру на першому поверсі п`ятиповерхового панельного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв. м., яка належить заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі- продажу, серія та номер 2060, виданий 20.06.2007 року, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Колотілов О.М.
13.04.2021 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (1381-ІХ), яким внесено зміни у прикінцеві положення Закону України «Про споживче кредитування» (1734-УІІІ) в частині обов`язкового проведення реструктуризації кредитів, наданих в іноземній валюті.
Цінним листом з описом вкладень, а також окремим рекомендованим листом позивачем двічі було направлено на адресу Банку заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № PLOKGKOOOOOQ77від 20.06.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 23.06.2021 року, в якій просив зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.
В свою чергу ОСОБА_1 23.07.2021 року отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідь за № 20.1.0.0.0/7-210629/7773 від 21.07.2021 року на заяву про реструктуризацію, якою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив про відмову у проведенні реструктуризації, у зв`язку з ненаданням необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені/надання яких вимагалось Банком згідно з законодавством України (зокрема Законом України «Про споживче кредитування»), таких як: довідка про реєстрацію місця проживання особи, щодо позичальника (за формою, згідно з додатками 13 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207) та членів його сім`ї; довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видану Центром надання адміністративних послуг/Державною міграційною службою/ЖЕКом/іншою обслуговуючою організацією/органом місцевого самоврядування/інший документ, що містить інформацію про всіх осіб, зареєстрованих у об`єкті житлової нерухомості - предметі іпотеки.
Позивачем на адресу відповідача було направлено Досудову вимогу щодо реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № PLOKGKOOOOOQ77 від 20.06.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», але до цього часу жодної відповіді не надходило, а реструктуризацію відповідно не проведено.
В свою чергу дія мораторію на іпотечне житло закінчується 23.09.2021 року, що надасть можливість АТ КБ «Приватбанку», не виконавши вимог Закону України «Про споживче кредитування», вчиняти як юридичні так і фактичні дії, спрямовані на переоформлення, перепродаж майна, які призведуть до виникнення нових судових спорів щодо витребування майна з незаконного володіння наступних набувачів, а також позбавлять можливості заявника належним чином відновити свої права, подавши позов до суду про захист прав споживача фінансових послуг, встановлення фактів агресивної та нечесної підприємницької практики та зобов`язання провести реструктуризацію в порядку ст. ст. 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів».
Невжиття заходів забезпечення позову, надасть можливість АТ КБ «Приватбанку» переоформити на себе або відчужити на користь третіх осіб двокімнатну квартиру на першому поверсі п`ятиповерхового панельного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв. м.
Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.
Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви з наступних підстав.
Положеннями ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи, що зазначене у заяві позивача майно не є предметом позову, не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача та не доведено, що відповідач в подальшому буде ухилятись від виконання такого рішення суду, заява позивача є такою, що не підлягає задоволенню.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відповідача вчиняти як юридичні так і фактичні дії, спрямовані на переоформлення, перепродаж майна, які позбавлять можливості заявника належним чином відновити свої права без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, та фактично накладення арешту на майно - це заборона власнику вище вказаного майна користуватися ним, що порушить його права як власника на користування своїм майном.
За наведених обставин вжиття заходів забезпечення позову є неможливим, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду до Полтавського апеляційного суду.
Суддя : А.М.Чуванова