ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2261/21
Провадження 2/362/1958/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2021 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в якій просить визнати незаконним та скасувати запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер 214) про держану реєстрацію земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , кадастровий номер :02:001:0005; Визнати незаконним та скасувати запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер 214) про держану реєстрацію земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , кадастровий номер :02:001:0008; Визнати незаконним та скасувати запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер 214) про держану реєстрацію земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 кадастровий номер :02:001:0005 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області видалити інформацію з публічної кадастрової карти стосовно земельних ділянок.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року до участі у розгляді справи у якості відповідача залучено ОСОБА_3 , оскільки спірні земельні ділянки були продані останній та на сьогоднішній день об`єднанні в одну земельну ділянку площею 10 га.

28.09.2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить в якості забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку площею 10 га, кадастровий номер :02:001:0104, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с.89-91).

Заява про забезпечення позову обґрунтована ризиком того, що ОСОБА_3 може повторно відчужити спірні земельні ділянки та не виконати рішення суду у разі задоволення позову, оскільки вже після відкриття провадження у справі 27 липня 2021 року державним реєстратором Кучма Ю.С., Ставищенської селищної ради Київської області, було зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0104 на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією про ділянку та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Наступне відчуження земельної ділянки може суттєво ускладнити виконання рішення суду в даній справі, а також призвести до грубого порушення прав як позивача, так і інтересів держави та суспільства.

Суд, заслухавши думку представника позивача, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вичиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у квітні 2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, які на момент звернення до суду були власниками спірних земельних ділянок.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2021 року прийнято до свого провадження вказану справу, відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче судове засідання (а.с.77-78).

Тобто спір між сторонами виник з приводу набуття права власності відповідачів на спірні земельні ділянки, оскільки позивач вважає, що порушено право та законні її інтереси, як користувача спірних земельних ділянок.

Дані земельні ділянки були згідно даних Інформації про ділянку та Інформацівї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.09.2021 року після відкриття провадження у справі зареєстровано 27 липня 2021 року право власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0104 на ім`я ОСОБА_3 державним реєстратором Кучма Ю.С., Ставищенської селищної ради Київської області. на підставі договору купівлі-продажу (а.с.92-107).

Як вбачається із наданої роздруківки позивачем із сайту про інформацію про ділянку земельні ділянки кадастровий номер :02:001:0005, кадастровий номер :02:001:0008 та кадастровий номер :02:001:0009 були продані ОСОБА_3 та на сьогоднішній день об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0104 загальною площею 10 га (а.с.108-109).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, яким є спір між сторонами щодо нерухомого майна земельних ділянок кадастровий номер :02:001:0005, кадастровий номер :02:001:0008 та кадастровий номер :02:001:0009, які були продані ОСОБА_3 та на сьогоднішній день об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0104 загальною площею 10 га, які під час перебування справи в суді були відчуженні відповідачу ОСОБА_3 , яка на сьогоднішній день об`єднала їх в одну земельну ділянку, а тому може її відчужити, третій особі то існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд вважає за можливе заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 10 га, кадастровий номер :02:001:0104, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення рішення до виконання - протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко