Справа № 495/664/17
№ провадження 2-п/495/59/2021
Ухвала

іменем україни

28 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2017 року по справі №495/664/17 за позовною заявою Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася 02.09.2021 року до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 18 травня 2017 року по справі №495/664/17 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Сою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що про існування даного заочного рішення вона дізналася лише у серпні 2021 року, коли звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заявниця вважає, що дане заочне рішення було постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 жодного разу не отримувала судові повістки про час та місце розгляду даної справи. За місцем її реєстрації вона вже довго не проживає, тому не мала змоги отримувати судові повістки, що призвело до порушення реалізації її прав, тому просить визначити поважними причини пропуску строку та поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила її заяву задовольнити.

В судове засідання представник Моторного (транспортне) страхового бюро Саханчук Т. І. не з`явилася, однак надала до суду заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, просила заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення, оскільки, вважає, що твердження заявниці, що вона взагалі жодних судових повісток та будь-яких повідомлень від суду не отримувала є безпідставними. До заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не надала жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, її доводи та заперечення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2017 року було задоволено позовні вимоги по справі №495/664/17 за позовною заявою Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 10 424,46 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що судом на кожне засідання на адресу відповідачки ОСОБА_1 , згідно адресної довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області: АДРЕСА_1 надсилались завчасно судові повідомлення відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, які повернуті на адресу суду з відмітками «за не запитом».

Окрім того інформація про розгляд даної справи було опублікована на офіційному сайті суду та рішення по даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є у відкритому доступі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлялася судом про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання у встановленому законом порядку. Проте, в судові засідання, не з`являлася, доказів поважності неявки суду не надала. Також відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів, підтверджуючих своє проживання або перебування за іншою адресою.

Щодо визнання поважними причин пропуску звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Причин поважності пропуску строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відповідачем не обґрунтовано та не надано належних доказів.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2017 року по справі №495/664/17 за позовною заявою Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення відповідачкою ОСОБА_1 взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2017 року по справі №495/664/17 за позовною заявою Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: