Справа № 315/1489/21
Номер провадження № 2-з/315/42/21
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

29 вересня 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду міста Запорізької області Окладнікова О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного Товариства оператора розподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2021 року до Гуляйпільського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного Товариства оператора розподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, в якій зазначено, що предметом спору по даній справі є визнання неправомірними дії Акціонерного Товариства оператора розподільної системи «Запоріжгаз», щодо нарахування йому, ОСОБА_1 вартості не облікованого об`єму природного газу за період з 08.01.2021 року по 30.06.2021 року в сумі 25 490,59 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень) 59 коп.

27 вересня 2021 року, по вулиці Миру у місті Гуляйполе, Запорізької області, відключене постачання природного газу, і постачання природного газу як побутовому споживачу у житловому будинку АДРЕСА_1 підключено не буде 28 вересня 2021 року, про що в усній формі його поставили до відома представники АТ «Запоріжгаз».

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із п.5 ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошову кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення відключення від мережі газопостачання будинку АДРЕСА_1 до вирішення справи за його позовом до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживача.

Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, в Цивільному процесуальному кодексі України не передбачено такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії, яка вже відбулася, адже, як зазначає сам заявник, 27 вересня 2021 року вже відбулося відключення від мережі газопостачання.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві відповідачем зазначено Акціонерне Товариство оператор розподільної системи «Запоріжгаз» з кодом ЄДРПОУ - 03345716, хоча відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи 03345716 належить Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». В той же час відсутня будь-яка інформація про таку юридичну особу, як Акціонерне Товариство оператор розподільної системи «Запоріжгаз» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, заявником не дотримано вимог п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України.

Крім того, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч.6 ст.151 ЦПК України).

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначає підстави звільнення від сплати судового збору, але в той же час долучив копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 12.02.2001 року, про призначення пенсії інваліда ІІ групи, де зазначено, що посвідчення видане на термін з 1.02.01 по 1.02.2002 р.

Згідно підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454,00 грн. станом на 28 вересня 2021 року.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року по справі №520/6013/17, системне тлумачення норм ст.5 закону «Про судовий збір» та ст.22 закону «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як споживачі, серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (ст.22 закону «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки в суді першої інстанції (при пред`явленні позову), а й на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблено і в постанові Великої палати ВС від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц. Зокрема, зазначено, що відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 "Про захист прав споживачів", ст. 1 ЦПК України у редакції на час постановлення оскарженої ухвали, ст. 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Крім того, відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред`явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред`явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Пункт 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключено на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Отже, станом на 28 вересня 2021 року Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору, включаючи і заяви про забезпечення позову: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи (п.8 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI) та особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п.8 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI).

Виходячи зі змісту заяви та доданих до неї копій документів, заявник є особою пенсійного віку, належних даних, що він є особою, визначеною п.8 чи п.9 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI до заяви про забезпечення позову не долучено .

Разом з тим, приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав, що обґрунтовують звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, тому вважаю, що заявник має виконувати встановлений законодавством обов`язок щодо сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Таким чином, зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику на підставі ч.10 ст.153 ЦПК України, оскільки вона подана з порушенням вимог ч.1 та ч.6 ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.151, ст.153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного Товариства оператора розподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І.Окладнікова