Справа № 648/2350/21
Провадження № 2/648/891/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тищенко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31044, вчинений 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» коштів в сумі 121 577 грн. 33 коп.. Позов обґрунтовано тим, що виконавчий напис здійснено з порушенням порядку вчинення таких написів, кредитний договір не посвідчено нотаріально, заборгованість за кредитом не є безспірною, відповідач не повідомляв позивача про порушення зобов`язання.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що оскаржений виконавчий напис здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі наданих нотаріусу документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а саме кредитного договору. Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості боржником не спростовано. Остання повідомлялася про необхідність виконання зобов`язання. Просив відмовити у позові.

6 вересня 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

6 вересня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №31044 від 18 грудня 2020 року.

В судове засідання позивач та представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, останні надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Треті особи в судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд установив, що 9 лютого 2018 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z02.00304.003625885, відповідно до якого позивач отримала в банку кредит в сумі 95249 грн., зі сплатою процентів 1,99 % річних, строком на 60 місяців. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісячними платежами, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору. За неналежне виконання зобов`язання за договором, в період прострочення оплати з 1 по 60 дн., банк має право нараховувати пеню в розмірі 0,15% та 0,65 % за період прострочення оплати з 61 дня.

18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М,. вчинено виконавчий №31044 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк»» заборгованості за кредитним договором №Z02.00304.003625885 в сумі 121577 грн. 33 коп., яка складається із строкового основного боргу - 58428 грн. 60 коп., простроченого основного боргу - 19962 грн. 19 коп., прострочених процентів - 1687 грн. 81 коп., строкових процентів - 110 грн. 56 коп., строкової плати за обслуговування кредиту - 2439 грн. 80 коп., простроченої сплати за обслуговування кредиту - 34317 грн. 74 коп., пені - 2230 грн. 63 коп., інші штрафні санкції 500 грн., а також, 1900 грн. за вчинення виконавчого напису.

22 січня 2021 року за вказаним виконавчим написом третьою особою відкрито виконавче провадження №64203929.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходив з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно до підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до пункту 1 Переліку стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Твердження представника відповідача, що нотаріусу надані належні документи визначені Переліком, а саме кредитний договір, є безпідставним.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили вказаною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, нотаріусу надано кредитний договір, який не посвідчено нотаріально, він не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року, у справі № 757/24703/18-ц.

Згідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що з позивача стягнуто пеню, нараховану за період з 10 жовтня 2018 року по 29 лютого 2020 року та штраф, який нараховано 26 березня 2019 року.

Згідно ст. 259, ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи, що з дня виникнення права вимоги до позивача, зокрема, за вимогою про стягнення штрафу, пені, до дня звернення до нотаріуса минуло більше року, суд дійшов висновку, що оскаржений виконавчий напис вчинено з порушенням положень ст.88 Закону щодо строку виникнення у відповідач права вимоги. Зазначена обставина залишилась поза увагою нотаріуса.

За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника та вчинення такого напису за межами встановленого законом строку.

Враховуючи, що позов задоволено, судові витрати позивача за сплачений судовий збір сплачений при поданні позовної заяви в сумі 908 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., на підставі ст.141 ЦПК, піддягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7-13, 141, 223, 264-268 ЦПК України, на підставі ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис №31044, вчинений 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» коштів в сумі 121 577 грн. 33 коп.., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1362 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місце знаходження: м.Львів, вулиця Валова, 11;

Третя особа: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження: м.Київ, вулиця Мала Житомирська, 6/5

Третя особа: Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), місце знаходження: Херсонська область, смт.Білозерка, вулиця Свободи, 85;

Суддя: В.В. Бугрименко