Справа № 466/5389/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Лелик О.М.,

справа №466/5389/21,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

за участі представника позивача адвоката Добушовського О.В.,-

в с т а н о в и в:

15.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 /шість тисяч/ гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.06.2016. У шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, зазначає, що рішенням від 29.08.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно в сумі 1100 (одна тисяча сто грн.), яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. На даний час витрати на дитину збільшилися, відповідач добровільно не надає ту суму коштів, яка необхідна для належного утримання сина, а тому такі витрати у відповідності до вимог ст.181 Сімейного кодексу України необхідно розділити з відповідачем. Просить задовольнити позов.

19.07.2021 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що дійсно у шлюбі з позивачем у ним народився син ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року визначено розмір аліментів на сина, який ним сплачується та не оспорюється. Зазначає, що сина він не бачив близько трьох років, оскільки позивач чинить перешкоди у побаченні, він був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права щодо участі у вихованні дитини. Щодо позовних вимог, то вважає, що оскільки позивач постійно чинила перешкоди щодо участі у вихованні дитини, то його не було відомо про стан здоров`я дитини та потребу в лікуванні. Зазначає, що позивач надала копії квитанцій на придбання ліків, однак не надала підтверджуючих документів, що саме дитина хворіла та потребувала такого лікування. Також зазначає, що з ним не узгоджувалося зміна навчального закладу, який відвідував син, потребу та причини зміни, а тому вважає, що позов недоведений, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 17.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду від 29.08.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно в сумі 1100 (одна тисяча сто грн.), яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття /акр.спр.7-8/.

Відповідно до частини другої ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що аліменти на дитину призначені у серпні 2018 року та добровільно сплачувалися батьком дитини. З пояснень представника позивача вбачається, що з виконавчим листом Сьягувач звернулася до виконавчої службит тільки в червні 2021 року.

Згідно свідоцтва про шлюб, Позивач зареєструвала шлюб 24.04.2018 року. При цьому позивач не надала доказів зміни матеріального стану як платника аліментів, так і її - стягувача.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала такі докази:

- товарні чеки на придбання медичних препаратів та проведення лабораторних досліджень, копії яких містяться в матеріалах справи/арк.спр.10-12,18/;

- квитанції про перерахунок коштів за надані послуги ОСОБА_6 , копії яких містяться ви матеріалах справи /арк.спр.13-17/;

- виписка про огляд в невролога /арк..спр.85/;

- довідка про відвідування ОСОБА_3 студії позитивного виховання /арк.спр.86/.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав відповідь з Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації про те, що ліцензія (розпорядження) на провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти впродовж 2018-2020 років ФОП ОСОБА_7 не видавались /арк.спр.75/.

Крім того, згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

При цьому суд зазначає,що позивач не заявляла вимоги про стягнення на її користь додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та поданих доказів, суд дійшов переконання про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за безпідставністю.

У відповідності до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України,

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складений 30.09.2021 року.

Суддя П. С. Невойт