Ухвала

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 362/6576/17

провадження № 61-10841св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: комунальне підприємство «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області,

особа, яка не брала участі в судах першої та апеляційної інстанцій - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 рокуу складі колегії суддів: Оніщук М. І., Шебуєва В. А., Крижанівської Г. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області (далі - КП «Комунально-реєстраційні послуги»), публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ», правонаступник - АТ «ПУМБ»), третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що 26 квітня 2017 року державним реєстратором КП «Комунально-реєстраційні послуги» Гавришкіним В. С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35004135 від 26 квітня 2017 року (16:46:40), номер запису про право власності 20210236, від 26 квітня 2017 року (16:15:32) (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 214, квартира, об`єкт житлової нерухомості).

При цьому, підставою виникнення права власності зазначено: вимогу про прийняття предмета іпотеки від 25 квітня 2014 року № 61-05-332/1; договір іпотеки від 18 вересня 2006 року № 4994426, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миронюк О. В.; кредитний договір від 18 вересня 2006 року № 4975779; повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення № б/н від 29 квітня 2014 року.

Позивач вважає, що вказане рішення були прийнято відповідачем з порушенням чинного законодавства України, виходячи з наступних підстав в їх сукупності:

- в порушення вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про право власності № 20210236 було вчинено раніше, ніж прийняте оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПАТ «ПУМБ»;

- оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПАТ «ПУМБ» було прийнято в порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, надано як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- сума основного зобов`язання за кредитним договором визначена ПАТ «ПУМБ» некоректно.

Позивач просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Комунально-реєстраційні послуги» Гавришкіна В. С. від 26 квітня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35004135, вчиненого о 16:46:40 год, номер запису про право власності 20210236 від 26 квітня 2017 року (16:15:32), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 214, квартира, об`єкт житлової нерухомості;

- зобов`язати КП «Комунально-реєстраційні послуги» внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав, що здійснено на підставі рішення державного реєстратора КП «Комунально-реєстраційні послуги» Гавришкіна В. С. від 26 квітня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35004135, вчинено о 16:46:40 год, номер запису про право власності 20210236 від 26 квітня 2017 року (16:15:32), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 214, квартира, об`єкт житлової нерухомості;

- поновити відомості про об`єкт нерухомого майна (чотирикімнатна квартира, загальна площа 60,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що передували скасованим записам;

- стягнути сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року у складі судді Марчука О. Л. позов задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «Комунально-реєстраційні послуги» Гавришкіна В. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35004135 від 26 квітня 2017 року, яким проведено державну реєстрацію за ПАТ «ПУМБ» права власності на квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державний реєстратор КП «Комунально-реєстраційні послуги» не мав права здійснювати державну реєстрацію за ПАТ «ПУМБ» права власності на спірну квартиру, що є предметом іпотеки.При цьому, суд відхилив доводи представника відповідача про те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком здійснена за згодою позивача, що висловлена у пункті 4.7.1 договору іпотеки, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вказане застереження в іпотечному договорі, який укладено до набрання чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не враховує дію такого мораторію та за своєю правовою природою йому суперечить.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року в частині задоволених вимог про скасування рішення державного реєстратора скасовано. В цій частині ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора відмовлено. В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року залишено без змін. Вирішено питання судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюються на випадки звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано її з Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2

06 серпня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

На підставі ухвали Верховного Суду від 14 вересня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 16 вересня 2021 року визначено наступний склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Литвиненко І. В., Петров Є. В., Ткачук О. С.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі в судах першої та апеляційної інстанцій, посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 та інших.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що є дочкою позивача та зареєстрована у спірній квартирі. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що у державного реєстратора були відсутні підстави для проведення реєстраційної дії на користь відповідача АТ «ПУМБ» у зв`язку із порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2020 року АТ «ПУМБ» надіслало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 у якому просить залишити вказану касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 18 вересня 2006 року між ЗАТ «ПУМБ» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4975779, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 40 000,00 дол. США для придбання квартири (т. 1 а. с. 9).

У той же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПУМБ» було укладено договір іпотеки № 4994426, предметом якого є належне ОСОБА_1 на праві власності майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 15-19).

18 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ» укладено додатковий договір № 4994426/20090528 до договору іпотеки від 18 вересня 2006 року № 4994426 (т. 1 а. с. 20-21).

У підпунктах 4.7.1 та 4.7.2 договору іпотеки сторони узгодили, що звернення стягнення може бути здійснено шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження, вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 травня 2017 року державним реєстратором КП «Комунально-реєстраційні послуги» Гавришкіним В. С. 26 квітня 2017 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35004135 від 26 квітня 2017 року (16:46:40), номер запису про право власності 20210236, від 26 квітня 2017 року (16:15:32), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 214, квартира, об`єкт житлової нерухомості (т. 1 а. с. 5).

При цьому, підставою виникнення права власності зазначено: вимогу про прийняття предмета іпотеки від 25 квітня 2014 року № 61-05-332/1; договір іпотеки від 18 вересня 2006 року № 4994426, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуМиронюк О. В.; кредитний договір від 18 вересня 2006 року № 4975779; повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення № б/н від 29 квітня 2014 року.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Касаційне провадження у цій справі підлягає закриттю з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із частиною четвертою статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Таким чином, процесуальний закон визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала у часті у справі, права касаційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

У такому випадку судове рішення порушує не лише матеріальні права особи, незалученої до участі у справі, а й її процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 24 червня 2008 року у справі № 2/164-35/246 та Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона є дочкою позивача ОСОБА_1 і разом з малолітніми дітьми проживає та зареєстрована у спірній квартирі, про те зі змісту касаційної скарги не встановлено, що постановою суду апеляційної інстанції вирішено питання про її права, інтереси або обов`язки.

Ураховуючи зазначені норми права, перевіривши доводи особи, яка не брала участі у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 суд не вирішував.

За таких обставин, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року питання щодо прав і обов`язків ОСОБА_2 не вирішувалося, тому касаційне провадження у справі відповідно до правил, зазначених у статті 396 ЦПК України, належить закрити.

Керуючись статтями 396, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко Є. В. Петров

О. С. Ткачук