У Х В А Л А Справа № 200/5790/19

Провадження № 2з/932/209/21

28 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», треті особи приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентиновича, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада в особі органу опіки та піклування, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності, заборону вчинення дій -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», треті особи приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентиновича, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада в особі органу опіки та піклування, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності, заборону вчинення дій.

27.09.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, у якій прохає накласти арешт на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 ; заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій (відчуження, тощо) стосовно 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 ; заборонити відповідачу та іншим сторонам за зустрічним позовом, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вселення, в тому числі спроби проникнення не тільки у квартиру, але й до під`їзду, до квартири АДРЕСА_1 , змінювати вхідні замки та двері, здійснювати ремонт та реконструкції.

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом спору за зустрічним позовом є визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності, заборона вчинення дій. Належна їй частка квартири АДРЕСА_1 була незаконно продана з торгів, через що вона і звернулась до суду з зустрічним позовом. На підставі акту державного виконавця, чиї дії вона оскаржує окремо, нотаріус видала ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на майно. Наслідком протиправних виконавчих, реєстраційних та інших дій стало позбавлення її та її онуки права власності. На цей час існує ризик того, що до ухвалення рішення за зустрічним позовом частка квартири може бути відчужена іншим особам, а також існує ризик протиправного проникнення до квартири відповідача або інших осіб, через що звернулась до суду з заявою про забезпечення позову у порядку п.п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 150 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд, за клопотанням позивача, може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного. Так, предметом спору за первісним позовом є усунення перешкод у користуванні позивачем 1/5 часткою квартири АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати доступ до помешкання та вселення позивача до квартири. Предметом спору за зустрічним позовом є визнання недійсними прилюдних торгів з продажу 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірне майно, а також заборона ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії щодо вселення у квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_2 про забезпечення позову у спосіб заборони відповідачу та іншим сторонам за зустрічним позовом, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вселення, в тому числі спроби проникнення не тільки у квартиру, але й до під`їзду, до квартири АДРЕСА_1 , змінювати вхідні замки та двері, здійснювати ремонт та реконструкції, фактично є тотожними позовним вимогам про заборону ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії щодо вселення у квартиру АДРЕСА_1 , вони задоволенню не підлягають.

Не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яким є частка квартири, яка в свою чергу перебуває у спільній частковій власності, оскільки арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Тобто, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном. Отже, в цій вимозі позивачки суд відмовляє внаслідок її неспівмірності позовним вимогам.

Вирішуючи вимогу позивачки про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно спірної частки квартири, суд приймає до уваги той факт, що вжиття такого виду забезпечення позову сприятиме залишенню у власності ОСОБА_1 спірного нерухомого майна, право на яке оспорюється ОСОБА_4 . У випадку невжиття такого заходу забезпечення позову, ОСОБА_1 , як зареєстрований власник частки квартири, може у будь-який час розпорядитись своїм майном на власний розсуд, внаслідок чого майбутнє рішення суду при задоволенні позовних вимог буде неможливо виконати у зв`язку з тим, що згідно із вимогами п. 5 ч. 1 ст. 24 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Через це, в цій частині заява позивачки є обґрунтованою та підлягає задоволенню, шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованим власником якої є ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», треті особи приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентиновича, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада в особі органу опіки та піклування, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності, заборону вчинення дій задовольнити частково.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованим власником якої є ОСОБА_1 .

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ). Боржником за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 28.09.2024 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол