Справа № 236/3787/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю: секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просить розглянути цивільну справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що надала до суду відповідну заяву.

Представник відповідача Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.01.2017.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ст. 1220 ч.ч.1,2 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається із Ѕ частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на частину у сумісному майні подружжя, посвідченого 29.11.1968 державним нотаріусом Краснолиманської ДНК, за реєстровим № 1428, зареєстрованого 29.11.1968 року в КП БТІ м. Слов`янська за реєстровим № 6080.

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

За життя 08.12.1968 ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до змісту якого, Ѕ часку спірного будинку заповідала своєму синові ОСОБА_3 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської ДНК 08.12.1968 року за реєстровим № 1475, на теперішній час не змінений та не скасований, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Краснолиманської ДНК Алексєєвою В.Є. від 29.09.2021.

ОСОБА_3 , син спадкоємиці, та відповідно чоловік позивача, прийняв спадшину за заповітом, але фактично не оформив своїх спадкових прав, свідоцтво не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області помер чоловік позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.05.2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , Ѕ частка якого належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.10.1998 державним нотаріусом Краснолиманської ДНК, за реєстровим № 994, зареєстрованого 13.10.1998 Слов`янським інвентарбюро за реєстровим № 6080 та друга Ѕ частка належала спадкодавцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , у спадщину яку ОСОБА_3 прийняв але не оформив своїх спадкових прав.

Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На теперішній час позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки прийняла спадщину, про що свідчить витяг з про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.10.2018, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Краснолиманської ДНК Алексєєвою В.Є. від 29.09.2021.

27.05.2021 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської ДНК Алексєєвою В.Є. за реєстровим № 461, на Ѕ частку спадкового майна: житлового будинку, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на другу 1/2 частку спадкового майна: житлового будинку, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно на йм`я спадкодавця.

Таким чином на теперішній час позивачка позбавлена права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним».

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. 15, 16, 25, 328, 1220,1266, 1268 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з:

Ѕ частки житлового будинку А-1, загальною площею 67,4 кв.м., в тому числі житловою 45,1 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», вбиральня «В», колонка «К», паркан «І», що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення складений 30.09.2021.

Суддя -