УХВАЛА

Справа №377/536/21

Провадження №2/377/332/21

01 жовтня 2021 року cуддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання правочину дійсним та права власності на автомобіль,-

У С Т А Н О В И Л А:

03 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на ст. ст.15, 16, 655, 218 ЦК України, просить визнати правочин, укладений 16.05.2007 року між ОСОБА_3 , як продавцем автомобіля ЛУАЗ-1302, 1996 року випуску, зеленого кольору, шасі (рама) № НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , та позивачем, як покупцем автомобіля, дійсним та визнати за ним право власності на цей автомобіль.

03 вересня 2021 року суд, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 22 вересня 2021 року, відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві.

Проте, позовна заява підлягає поверненню з таких підстав.

Ухвалою судді від 22 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та права власності на автомобіль було залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви у новій редакції, яка відповідатиме вимогам ст.ст.175- 177 ЦПК України, із зазначенням доказів, якими позивач підтверджує обставини щодо передання продавцю спірного автомобіля коштів в сумі 5000 гривень, та визначає вартість цього автомобіля для розрахунку ціни позову, а також надання оригіналу квитанції про сплату судового збору з розрахунку 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовну вимогу майнового характеру та надання завіреної належним чином якісно виготовленої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 отримав 24 вересня 2021 року, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

28 вересня 2021 року через канцелярію суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22 вересня 2021 року позивач подав позовну заяву у новій редакції, до якої додав оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та оригінал квитанції АТ «Ощадбанк» №57 від 27 вересня 2021 року на суму 908 гривень із зазначенням призначення платежу « за подання позову право власності ОСОБА_1 ».

Проте, подана квитанція не може бути підтвердженням сплати позивачем судового збору за вимогу майнового характеру, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Як вбачається з квитанції АТ «Ощадбанк» № 57 від 27 вересня 2021 року на суму 908 гривень, в ній зазначено про сплату ОСОБА_1 коштів в сумі 908 гривень за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код отримувача 37993783, рахунок отримувача UA0026001.

01 січня 2021 року визначені такі реквізити для оплати судового збору при поданні позовної заяви до Славутицького міського суду Київської області: отримувач коштів: ГУК у Київській області /Славутицька міська/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (Ел.Адм.Подат); код банка отримувача МФО 899998; номер рахунку (IBAN): UA0010846; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

При перевірці зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України територіального органу Державної казначейської служби України судового збору, сплаченого позивачем відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 57 від 27 вересня 2021 року на суму 908 гривень, було встановлено, що зазначена сума судового збору до Державного бюджету України за місцем знаходження Славутицького міського суду не зарахована.

Таким чином, судовий збір сплачений позивачем за іншими реквізитами, ніж ті, які встановлені при зверненні до Славутицького міського суду Київської області з цивільним позовом, а тому квитанція АТ «Ощадбанк» №57 від 27 вересня 2021 року на суму 908 гривень не може бути підтвердженням сплати позивачем судового збору за вимогу майнового характеру.

За таких обставин позивачем не усунуто всіх недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 22 вересня 2021 року.

Виходячи з викладеного, з урахуванням того, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 22 вересня 2021 року, позивачем у повному обсязі не усунені, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та права власності на автомобіль підлягає поверненню.

Згідно з ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та права власності на автомобіль повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала складена 01 жовтня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич