Провадження № 2/756/2297/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Завод Маяк» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2020 року звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача АТ «ЗАВОД МАЯК» та просив суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.03.2019 по 18.11.2020.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03 вересня 2018 року він був звільнений з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК».

Проте грошові розрахунки відповідач провів з позивачем лише на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року, яким стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 21 307,35 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.09.2018 по 28.03.2019 у розмірі 34 092,32 грн. Зазначене рішення виконано відповідачем 18.11.2020

На підставі вказаного позивач просить стягнути з АТ «ЗАВОД МАЯК» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 85 438,68 грн за період з 29 березня 2019 року по 18 листопада 2020 року, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 207,88 грн та кількості робочих днів 411.

Ухвалою суду 03 червня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

08 липня 2021 року відповідач через свого представника надав відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що станом на день звільнення позивача на банківські рахунки відповідача були накладені арешти.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03 вересня 2018 року позивач був звільнений з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК».

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2019 стягнуто з АТ «ЗАВОД МАЯК» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 21 307,35 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.09.2018 по 28.03.2019 у розмірі 34 092,32 грн. Зазначене рішення виконано відповідачем 18.11.2020.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача.

З урахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 207,88 грн.

Відтак у зв`язку з тим, що остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати позивачу відповідачем проведене лише 18.11.2020, у останнього додатково утворилася заборгованість з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.03.2019 по 18.11.2020, що становить 85 438,68 грн, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 207,88 грн та кількості робочих днів 411.

Проте у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

З огляду на наведені мотиви Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України.

При цьому Велика Палата Верховного Суду сформулювала перелік обставин, які повинен ураховувати суд, вирішуючи питання про зменшення розміру відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 ЦПК України. Такими обставинами є: 1) розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; 2) період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; 3) ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; 4) інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Беручи до уваги вищезгадані принципи розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи розмір основної заробітної плати, а також те, що її разом із середнім заробітком за час затримки розрахунку було виплачено відповідачем остаточно 18.11.2020, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.03.2019 по 18.11.2020 в межах розміру заборгованості по заробітній платі, а саме 21 307,35 грн.

При цьому з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «ЗАВОД МАЯК» (; адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. С. Бандери, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.03.2019 по 18.11.2020 у розмірі 21 307 (двадцять одна тисяча триста сім) гривень 35 копійок з відрахуванням обов`язкових платежів до державного бюджету та судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Майбоженко А.М.