Справа № 648/1955/20
Провадження № 2/648/52/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Бугрименка В.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Тищенко Т.Б.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 1 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір позики, на підставі якого остання отримала у нього в борг 9000 дол.США. Відповідно до договору, відповідач зобов`язувалась повернути кошти до 1 грудня 2017 року. 14 грудня 2017 року між ними укладено доповнення №1 до договору позики від 1 грудня 2016 року, відповідно до якого, строк дії договору продовжено до 1 березня 2018 року. 1 березня 2018 року між ними укладено доповнення №2 до договору позики від 1 грудня 2016 року, відповідно до якого строк дії договору продовжено до 1 березня 2019 року, встановлено щомісячну компенсацію, яку позичальник зобов`язувалась сплатити на його користь, в розмірі 400 дол.США.. Крім цього, 25 липня 2017 року відповідачка отримала у нього позику в сумі 200 дол.США, які зобов`язувалась повернути до 15 серпня 2018 року. Проте, ОСОБА_4 зобов`язання не виконала, позики не повернула, у зв`язку з чим, станом на 2 липня 2020 року, заборгованість за договорами становить 19375, 78 дол.США та складається із суми боргу 13600 дол.США, процентів - 4928, 75 дол.США, 3% річних - 947, 03 дол.США.

Крім того, 21 липня 2017 року ОСОБА_3 отримав у нього позику в сумі 300 дол.США, які зобов`язувався повернути до 15 серпня 2017 року. 27 липня 2017 року ОСОБА_3 знову отримав у нього позику в сумі 200 дол.США, які зобов`язувався повернути до 15 серпня 2017 року. 27 вересня 2017 року ОСОБА_3 отримав у нього позику в сумі 200 дол.США, які зобов`язувався повернути 1 жовтня 2017 року. Відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 2 липня 2020 року заборгованість ОСОБА_3 за договорами становить 1054,51 дол.США, яка складається з основного боргу - 700 дол.США, 3% річних в сумі 57,85 дол.США, процентів 2966,66 дол.США.

Просив стягнути з відповідачів на його користь вказані кошти та судові витрати за сплачений судовий збір.

Відзив на позовну заяву не подано.

28 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

2 вересня 2021 року закрито підготовче провадження. Справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі позов не визнали, зазначили, що грошові кошти у позивача не отримували, розписок не писали. Просили відмовити у позові.

Представник відповідачів зазначив, що позивач безпідставно нарахував проценти відповідачам, після закінчення строку дії договорів, крім того, підписання ОСОБА_4 доповнень до договору не доведено, у зв`язку з чим, вимога про стягнення компенсації задоволенню не підлягає. 3% річних ОСОБА_3 помилково розраховано з 1 жовтня 2017 року. Також просив відмовити у позові.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд установив, що 1 грудня 2016 року між позивачем та ОСОБА_4 у простій письмові формі укладено договір позики, на підставі якого відповідачка отримала в позивача позику в сумі 9000 дол.США., з кінцевим терміном повернення - 1 грудня 2017 року.

Крім цього, 25 липня 2017 року ОСОБА_4 отримала у позивача позику в сумі 200 дол.США, які зобов`язувалась повернути до 15 серпня 2018 року, про що видала розписку.

21 липня 2017 року ОСОБА_3 отримав у позивача позику в сумі 300 дол.США, з кінцевим терміном повернення - 15 серпня 2017 року.

27 липня 2017 року ОСОБА_3 отримав у позивача позику в сумі 200 дол.США, з кінцевим терміном повернення - 15 серпня 2017 року.

27 вересня 2017 року ОСОБА_3 отримав у позивача позику в сумі 200 дол.США, з кінцевим терміном повернення - 1 жовтня 2017 року.

Вказані обставини підтверджуються письмовим договором позики від 1 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , розпискою ОСОБА_4 від 25 липня 2017 року., розписками ОСОБА_3 від 21 липня 2017 року, 27 липня 2017 року та 27 вересня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Зі змісту ч.1 ст.1049 ЦК вбачається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1048 ЦК визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. (ст.526 ЦК)

Згідно до ч.1 ст.ст.1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Частиною другою статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачі не повернули позивачу отримані у нього кошти, зокрема, ОСОБА_4 в сумі 9200 дол.США, а ОСОБА_3 в сумі 700 дол.США, вказані кошти підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст. 81, ч.2 ст.78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи відповідачів, що вказаний договір та розписки вони не писали та не підписували, спростовуються висновком судової почеркознавчої експертизи №21-259 від 30 липня 2021 року, відповідно до якої, підпис та рукописний текст « ОСОБА_3 » в договорі позики від 1 грудня 2016 року в графі «Позичальник» виконані ОСОБА_4 , текст розписки від 25 липня 2017 року, яка складена від імені ОСОБА_4 та підпис в ній виконані остатньою. Текст розписок від 21 липня 2017 року, 27 липня 2017 року та 27 вересня 2017 року, які складені від імені ОСОБА_3 виконані останнім, підпис в розписках виконаний ймовірно ОСОБА_3 ..

Разом з цим, суд не може визнати достовірними доказами надані позивачем доповнення до договору від 1 грудня 2016 року за №1 від 14 грудня 2017 року та доповнення за № 2 від 1 березня 2018 року, якими строк дії договору позики продовжено спочатку до 1 березня 2018 року, а потім до 1 березня 2019 року, встановлено з 1 березня 2018 року компенсацію, яку позичальник зобов`язувалась сплачувати на користь позивача щомісячно до виконання зобов`язання, в розмірі 400 дол.США..

Відповідно до вищевказаного висновку експертизи, підпис в графі «Позичальник» в Доповнені №1 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Відповісти на питання чи виконаний підпис в графі «Позичальник» в Доповнені №2 ОСОБА_4 чи іншою особою неможливо.

Оскільки ОСОБА_4 заперечує факт підписання доповнень №1, №2, достовірно встановлено, що доповнення №1 ОСОБА_4 не підписувала, суд дійшов висновку, що не має підстав вважати, що вона підписувала і доповнення №2. Позивач не ставив питання щодо проведення додаткової експертизи з даного приводу. За таких обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були укладені доповнення №1 та №2. Відповідно, вимога про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача плати за користування позикою за період з 1 квітня 2018 року по 1 березня 2019 року, в розмірі 400 дол.США, також є недоведеною.

За таких обставин, позовні вимоги до ОСОБА_4 в цій частині підлягають задоволенню частково.

Крім того, суд зазначає, що оскільки відповідачі зобов`язання не виконали, позику в обумовлений строк не повернули, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права, суд дійшов висновку, що вимоги останнього про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 3% річних, відповідно до положень ст.625 ЦК, є законною та обґрунтованою. Проте, заявлені позивачем вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково.

Так, 3 % річних від простроченої ОСОБА_4 суми, за період з 2 березня 2018 року по 2 липня 2020 року, відповідно до заявлених вимог, становить 645,76 дол.США (9200 дол.США х 3% х 854 дн./365 / 100% 645,76 дол.США).

3 % річних від простроченої ОСОБА_3 суми, відповідно до заявлених вимог, за період з 2 жовтня 2017 року по 2 липня 2020 року, становить 57,82 дол.США (700 дол.США х 3% х 1005 дн./365 / 100% 57,82 дол.США). Враховуючи, що в розписці відповідача від 27 вересня 2017 року встановлено строк виконання зобов`язання, а саме, 1 жовтня 2017 року, початок порушення строку виконання зобов`язання необхідно рахувати з наступного дня, тобто, 2 жовтня 2017 року.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідачів відсотків на рівні облікової ставки Національного банку України, зокрема, з ОСОБА_4 4928, 75 дол.США (за період з 2 березня 2018 року по 2 липня 2020 року), з ОСОБА_3 296,66 дол.США (за період з 2 жовтня 2017 року по 2 липня 2020 року) задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, сторонами не визначено розмір процентів за користування позикою. Договорами позики з ОСОБА_4 від 1 грудня 2016 року та 25 липня 2017 року встановлено строк виконання зобов`язання - 1 грудня 2017 року та 15 серпня 2017 року відповідно. Договорами позики з ОСОБА_3 від 21 липня 2017 року, 27 липня 2017 року, 27 вересня 2017 року встановлено строк виконання зобов`язання - 15 серпня 2017 року, 15 серпня 2017 року та 1 жовтня 2017 року відповідно. Таким чином, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідачів процентів за користування позикою, які нараховані після спливу строку дії договорів.

Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, позивач безпідставно нарахував проценти за позикою після спливу строку дії договорів, у зав`язку з чим, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5469 грн. 19 коп.. Враховуючи, що позов задоволено частково (51,9% = 10603,58 дол.США (9845,76 +757,82=10603,58) х 100% / 20430,29 дол.США), з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 2838 грн. 57 коп.. При цьому, оскільки позов до ОСОБА_3 задоволено частково в розмірі 71,86 % від заявлених вимог (757,82 дол.США х 100% / 1054,51 дл.США = 71,86 %), з нього мають бути стягнуті судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 604 грн. 23 коп. (604,24 грн. = 840,8 грн. х 71,86% / 100%), решта судового збору в сумі 2230 грн. 24 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_4 (2230,24 грн. = 2838,57 грн. - 604,23 грн.)

Керуючись ст.ст. 7-13, 141, 223, 264-268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 626, 1050, 1055, 1047, 1049 ЦК, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в сумі 9845 (дев`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) доларів США 76 (сімдесят шість) центів США, які складаються із суми позики 9200 доларів США та 3% річних в сумі 645 доларів США 76 центів США.

В решті позову, щодо стягнення 3% річних, відсотків, відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) доларів США 82 (вісімдесят два) центи США, які складаються із суми позики 700 доларів США та 3% річних в сумі 57 доларів США 82 центи США.

В решті позову, щодо стягнення 3% річних, відсотків, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 604 грн. 23 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2230 грн. 24 коп..

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 4 жовтня 2021 року.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3

Суддя В.В.Бугрименко