ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/856/20 Номер провадження 22-ц/814/2054/21Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.

секретаря Міщенко А.О.,

за участі: представника позивача - адвоката Єрмак О.В., відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Міщенка Ю.О., Фесини І.Ю. та її представника адвоката Рябека Р.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon з представником позивача адвокатом Єрмак Олегом Віталійовичем в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Ощинської Ю.О. в м. Пирятин із складанням повного тексту рішення 24 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з вказаним позовом. Зазначала, що з 27 жовтня 2000 року до 03 жовтня 2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільно нажитого в шлюбі майна. Уточнивши позовні вимоги, просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на :

- автомобіль Hyundai Tucson, універсал, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 ,

- автомобіль ВАЗ 211040 2008 року випуску, VIN НОМЕР_2 ,

- автомобіль Камаз 65201, VIN НОМЕР_3 дата реєстрації 30.12.2014 року,

- причеп ГКБ 8350, VIN НОМЕР_4 дата реєстрації 04.06.2010 року,

- причеп ПГМФ, VIN НОМЕР_5 дата реєстрації 07.10.2006 року.

Просила визнати право власності за нею та відповідачем по Ѕ частки на автомобілі ВАЗ 211040 , Камаз 65201 та два причепи та стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію за Ѕ частки вартості автомобіля Hyundai Tucson, універсал, у розмірі 306 170 грн.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом. Просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль Hyundai Tucson, універсал, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , нежитлове приміщення (павільйон для торгівлі), розташоване за адресою: Полтавська область м. Пирятин перех. вул. Саксаганського і площі Б. Хмельницького та визнати за сторонами право власності по 1/2 за сторонами на це нежитлове приміщення. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за 1/2 частки вартості автомобіль Hyundai Tucson, універсал, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 у розмірі 306 170 грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задоволено частково.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наступне майно:

-автомобіль Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 ;

- автомобіль ВАЗ року випуску, VIN НОМЕР_2 ;

- автомобіль Камаз 65201, VIN НОМЕР_3 дата реєстрації 30.12.2014;

- причеп ГКБ 8350, VIN НОМЕР_4 дата реєстрації 04.06.2010;

- причеп ПГМФ, VIN НОМЕР_5 дата реєстрації 07.10.2006;

- нежитлове приміщення (павільйон для торгівлі), розташоване за адресою: Полтавська область м. Пирятин перехрестя вул. Саксаганського і площі Б. Хмельницького.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку:

- автомобіля ВАЗ року випуску, VIN НОМЕР_2 ;

- автомобіля Камаз 65201, VIN НОМЕР_3 дата реєстрації 30.12.2014;

- причепу ГКБ 8350, VIN НОМЕР_4 дата реєстрації 04.06.2010;

- причепу ПГМФ, VIN НОМЕР_5 дата реєстрації 07.10.2006;

- нежитлового приміщення (павільйон для торгівлі), розташованого за адресою: Полтавська область м. Пирятин перехрестя вул. Саксаганського і площі Б. Хмельницького.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку:

- автомобіля ВАЗ року випуску, VIN НОМЕР_2 ;

- автомобіля Камаз 65201, VIN НОМЕР_3 дата реєстрації 30.12.2014;

- причепу ГКБ 8350, VIN НОМЕР_4 дата реєстрації 04.06.2010;

- причепу ПГМФ, VIN НОМЕР_5 дата реєстрації 07.10.2006;

- нежитлового приміщення (павільйон для торгівлі), розташованого за адресою: Полтавська область м. Пирятин перехрестя вул. Саксаганського і площі Б. Хмельницького.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за Ѕ частки вартості автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 у розмірі 306 170 гривень.

Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Пирятинського районного суду від 29 липня 2020 року по цивільній справі № 544/806/20 (провадження № 2-з/544/6/2020) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову про поділ майна до суду, відповідно до якої ОСОБА_1 заборонено відчужувати все належне йому рухоме та нерухоме майно.

Додатковим рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року заяву представника позивача за первинним позовом ОСОБА_2 адвоката Єрмака Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 779 гривень 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 16 551 гривню 67 копійок.

Додатковим рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Міщенка Юрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1363 гривні 90 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9396 гривень.

Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині стягнення з нього грошової компенсації за Ѕ частку вартості автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску у розмірі 306 170 грн за безпідставністю.

Вважає, що судом першої інстанції не досліджувалось та не ставилось питання суми грошових коштів, за які було відчужено майно і чи дійсно позивач за зустрічним позовом отримав кошти за реалізацію. Крім того, надана довідка щодо середньо ринкової вартості майна від 20.07.2020 року не може бути належним доказом, оскільки в довідці надавалась оцінка автомобіля марки Hyundai Tucson 2018 року випуску, тоді як спірний автомобіль 2017 року випуску.

Оскаржуючи рішення ОСОБА_3 ( дочка сторін),яка не брала участі у справі, в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за Ѕ частини вартості автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску у розімірі 306170 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в частині стягнення грошової компенсації за Ѕ частки вартості автомобіля відмовити.

Зазначає, що районний суд при розгляді даної цивільної справи, не залучив її в якості третьої особи, яка на момент розгляду справи була власницею спірного автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску.

У відзивах на апеляційні скарги адвокат Єрмак О.В. в інтересах ОСОБА_2 вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 27 жовтня 2000 року по 03 вересня 2020 року.

У період шлюбу сторонами було придбано:

-автомобіль ВАЗ року випуску, VIN НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-автомобіль Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1

-автомобіль Камаз 65201, VIN НОМЕР_3 дата реєстрації 30.12.2014року; зареєстрований за ОСОБА_1

-причеп ГКБ 8350, VIN НОМЕР_4 дата реєстрації 04.06.2010 року, зареєстрований за ОСОБА_1 ;

-причеп ПГМФ, VIN НОМЕР_5 дата реєстрації 07.10.2006 року, зареєстрований за ОСОБА_1

- нежитлове приміщення (павільйон для торгівлі), розташований за адресою: Полтавська область м. Пирятин перехрестя вул. Саксаганського і площі Б. Хмельницького.

Згідно довідки оцінювача від 20.07.2020 року середня ринкова вартість автомобіля Hyundai Tucson складає 612 340 грн. (т.1, а.с.35).

Звертаючись з первісним позовом ОСОБА_2 зазначала, що після розлучення, щоб уникнути поділу спільного майна, ОСОБА_1 відчужив третій особі, дочці ОСОБА_3 ,автомобіль Hyundai Tucson універсал, 2017 рокувипуску, VIN НОМЕР_1 , яка на той час не мала водійського посвідчення. Фактично автомобіль залишився у користуванні ОСОБА_1 .

В свою чергу ОСОБА_1 посилався на те, що під час розлучення між сторонами була досягнута спільна домовленість про поділ майна. За даною домовленістю права на квартиру в м. Києві та автомобіль Hyundai Tucson, універсал, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 .J33A22HU430755 повинні були перейти до їхньої доньки ОСОБА_3 . Решту майна вони мали б поділити за спільною згодою, уклавши відповідний договір та посвідчивши його нотаріально.

Задовольняючи первинний та задовольняючи частково зустрічний позов, районний суд своє рішення мотивував тим, що враховуючи, що сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, виходячи з положень ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право власності на рівні частки спірного майна.

Щодо вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 стосовно грошової компенсації за Ѕ частки вартості за продаж автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 у розмірі 306170 грн районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 розпорядився спірним транспортним засобом без згоди ОСОБА_2 і доказів передачі їй за 1/2 частину отриманих від продажу транспортного засобу коштів, суду не надав, більш того, ці факти і не спростовував, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за Ѕ частки вартості автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , визначивши її розмір, виходячи з вартості, зазначеної в довідці № 113 від 20.07.2020 року (612340 x 1/2 частку = 306170, 00 грн.)

Колегія суддів погоджується з даним висновком районного суду.

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/, вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із положеннями ст.71 цього ж Кодексу майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України .

Правовідносини, в яких позивач просить припинити право власності на свою частку в майні з отримання грошової компенсації на свою користь, регулюються також положенням частини другої ст.364 ЦК України, яка передбачає, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої ст.71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Щодо застосування указаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сторонами не заперечується розподіл спільного майна подружжя, окрім автомобіля Hyundai Tucson.

Вказаний транспортний засіб є неподільною річчю, зазначений автомобіль перебував у одноособовому користуванні ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять довіку № 113 від 20.07.2020 року про оцінку цього автомобіля в розмірі 612 340 грн. ( а.с.35).

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Всупереч вимогам вказаних статей, ОСОБА_1 вказану оцінку автомобіля не спростував, більш того, посилався на зазначену довідку, як обгрунтування власних позовних вимог у зустрічній позовній заяві ( т.1, а.с. 148-149 ).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за Ѕ частки вартості автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 у розмірі 306 170 гривень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду в цій частині не спростовують.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , зазначає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки, оскільки вона є власницею спірного автомобіля Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску, а ОСОБА_1 може витребувати з неї 1/2т частки вартості автомобіля для передачі її в якості компенсації ОСОБА_2 .

Оцінивши зазначені доводи заявника, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Так, предметом спору у даній справі є поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за якими судом першої інстанції право власності на автомобіль Hyundai Tucson універсал 2017 року випуску не визнавалось.

Суд обгрунтовано визнав об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 вказаний автомобіль, що не впливає на права його нового власника - ОСОБА_3 , що набула право власності на цей договір згідно договору купівлі-продажу.

Дана обставина ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 не спроостована.

Отже, при розгляді позовних вимог Фесини, що випливали із сімейних правовідносин, права ОСОБА_3 не зачіпались та не вимагали залучення цієї особи до участі у справі.

Таким чином, доводи заявника про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, а тому апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 362 ч.1 п.3, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.09.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. Ю.Кузнєцова