Справа № 489/6495/21
Провадження №2-з/489/138/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 вересня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бєліка Сергія Валерійовича про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 року представник позивача звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхомнакладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), в тому числі комбайн зернозбиральний, зареєстрований 21.07.2020 ГУ Держпродспоживслужбою в Миколаївській області, Національній поліції, сервісних центрах, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , марки NEW HOLLAND CR 980, заводський номер № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2003.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову, у разі його подання, є стягнення боргу за розпискою від 01.04.2021 у розмірі 46 000 доларів США, який складається з: 40 000 дол. США тіло боргу, 6 000 дол. США відсотки за користування грошовими коштами.

З довіреності від 24.12.2020, вбачається, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 бути представником ОСОБА_3 в усіх необхідних установах і організаціях, з питань, пов`язаних з вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та розпорядження (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку, тощо) за ціну та на інших умовах за своїм розсудом, належним ОСОБА_3 на праві власності комбайн зернозбиральний, зареєстрований 21.07.2020 ГУ Держпродспоживслужбою в Миколаївській області, Національній поліції, сервісних центрах, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , марки NEW HOLLAND CR 980, заводський номер № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2003.

Вказана довіреність дійсна до 24.12.2021.

Європейський суд з прав людини нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, визначених у Конвенції, у якій би формі вони не забезпечувались у національному правовому полі.

Сфера зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (Кудла проти Польщі, N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI). Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (див., крім іншого, Міфсуд проти Франції [GC], N 57220/00, ECHR 2002-VIII) (Рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України», заява N 11901/02 Страсбург).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Суд зауважує на тому, що згідно змісту розписки від 01.04.2021 року, грошові кошти у ОСОБА_1 взяв саме ОСОБА_2 , що виключає можливість застосування заходів забезпечення щодо майна, яке належить ОСОБА_3 , а саме комбайн зернозбиральний, марки NEW HOLLAND CR 980, реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2003, оскільки вжиттям заявленого виду забезпечення позову можуть бути порушені реальні права законного власника ОСОБА_3 щодо володіння та користування власним майном, який не заявлений як учасник справи.

Щодо накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 , слід зазначити, що ні заявником, ні представником заявника не надано доказів, на підтвердження належності ОСОБА_2 будь-якого майна, на яке заявник просить суд накласти арешт, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні в цій частині заяви про забезпечення позову.

Представником заявниці в заяві про забезпечення позову не зазначено суму, в межах якої останній просить накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 .. Також представником заявниці не надано доказів, в яких саме банках відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 .

Клопотання про витребування відомостей щодо відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 та залишку коштів на цих рахунках не заявлено.

Отже, доводи представника заявниці в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях. Обставин про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не доведено, так само як і співмірності позовних вимог та забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , в тому числі комбайн зернозбиральний, марки NEW HOLLAND CR 980, реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2003, оскільки представником заявниці не надано жодного належного та допустимого доказу щодо наявності такого майна у відповідача.

Керуючись ст. ст.4,149-153,260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бєліка Сергія Валерійовича про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 РозділуХІІІПерехідних Положень Цивільного процесуального кодексу Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядкустатті 355 ЦПК Українибезпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «30» вересня 2021 року.