Ухвала

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 266/3457/19

провадження № 61-14944ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє адвокат Башкіссер Ксенія Василівна, на постанову Донецького апеляційного суду від 23 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про зміну розміру і способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків (далі - Центральний ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків)), про зміну розміру і способу стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 04 жовтня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір яких змінено на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2012 року

з ј на 1/6 частину з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2012 року.

Також рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 17 липня

2012 року, розмір яких змінено на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 липня 2019 року

з 1/6 частини з усіх видів заробітку на тверду грошову суму у розмірі

1 000 грн щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

Виконавчий лист № 2/519/759/12, виданий Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, відкликаний з Центрального ВДВС

у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків).

Посилаючись на те, у жовтні 2013 року йому було призначено пенсію по інвалідності, 3 група загальне захворювання, він не працює через погіршення стану здоров`я, ОСОБА_1 просив суд: змінити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини на відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на тверду грошову суму у розмірі 1 000 грн щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини; відкликати виконавчий лист № 2/519/2207/12, виданий 24 травня 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області .

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 травня 2021 року (у складі судді Пантелєєва Д. Г.) позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено розмір і спосіб стягнення аліментів, стягнутих

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини на відповідного віку, починаючи з 17 липня 2012 року, за рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 липня 2012 року

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти

у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн, щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

Відкликано виконавчий лист № 2/519/2207/12, виданий 24 травня

2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, оскільки сімейний стан позивача змінився, офіційно він не працевлаштований та, крім того, стан здоров`я погіршився і він змушений продовжувати лікування, наявні підстави відповідно до статей 182, 192 СК України визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка дорівнює 1 000 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23 липня 2021 року (у складі колегії суддів: Баркова В. М., Зайцевої С. А., Ткаченко Т. Б.) рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області

від 06 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не відноситься до переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Башкіссер К. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Донецького апеляційного суду від 23 липня 2021 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є зміна розміру і способу стягнення аліментів.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Донецького апеляційного суду від 23 липня

2021 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Башкіссер Ксенія Василівна, на постанову Донецького апеляційного суду від 23 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про зміну розміру і способу стягнення аліментів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук