ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1549/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Гончар М.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станиславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 36852 про звернення стягнення з неї за кредитним договором 005-07045- від 05.12.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року у загальній сумі 12507,62 грн.

На час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено наявність безспірної заборгованості боржника перед стягувачем, розмір заборгованості, який зазначено у виконавчому написі, не з`ясоване питання щодо невирішених по суті спорів щодо заборгованості станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також, їй не направлялась вимога про необхідність сплати суми боргу за кредитним договором у розмірі 12 507,62 грн. від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не перевірено обставини щодо належності повноважень стягувача у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

З кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта банк» та оформленого заявою № 005-07045-051213 від 05.12.2013 року вбачається, що строк ліміту кредитної лінії 364 дні. Отже, оспорюваний виконавчий напис не був вчинений в межах трирічного строку давності, який обчислюється з дня виникнення права вимоги за кредитним договором.

На підставі зазначеного просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №36852, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором №005-07045-051213 від 05.12.2013 року в сумі 13007,62 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що не передбачено чинною редакцією Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, ненадання відповідачем доказів пролонгації кредитного договору, строк якого закінчився у 2014 році, з наданих нотаріусу документів не можливо встановити безспірність заборгованості, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин, додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Верховний суд у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №754/16184/16-ц зробив висновок, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як недотримання нотаріусом визначеної Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Матеріалами справи підтверджено, що 05 грудня 2013 року ОСОБА_1 підписала Заяву №005-07045№2488529, за умовами якої ПАТ «Дельта Банк», (правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд») надало, а ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у сумі 7000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок на строк 364 календарних дні (до 05 грудня 2014 року) (далі - Заява) (а.с.13).

Відповідно до п.7.2 Заяви складовою та невід`ємною частиною є Правила, Тарифи банку та Умови кредитування, які позичальник зобов`язується виконувати.

Згідно з п.11 Заяви позивач отримала картку № НОМЕР_1 .

08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 36852, згідно з яким з ОСОБА_1 за кредитним договором №005-07045№2488529 від 05 грудня 2013 року стягнуто заборгованість за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в сумі 12 507,62 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6927 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 5580 грн., 500,00 гривень витрати стягувача на оплату послуг нотаріуса (а.с. 11).

З метою повного та всебічного розгляду справи апеляційним судом витребувано матеріали виконавчого напису.

У постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 зазначено, що Виписки по рахунках/карткам є належними та допустимими доказами щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення Клієнтом заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2006 року, інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як вбачається з матеріалів виконавчого напису (а.с. 135-147), звертаючись до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надало:

- кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , складовими якого та невід`ємними частинами якого (крім Заяви ОСОБА_1 №005-07045№2488529 від 05 грудня 2013 року) є Правила, Тарифи банку та Умови кредитування;

- виписку з особового рахунку ОСОБА_1 відповідно до вимог п. п. 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2006 року.

Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладений 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», та наданий приватному нотаріусу Горай О.С. на підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором від 05 грудня 2013 року №005-07045№2488529 взагалі не містить Додатку - реєстру боржників.

Суд першої інстанції не надав оцінку доводам позивача щодо визначеного пунктом 2.2 Заяви строку ліміту кредитної лінії - 364 дні та обов`язку позичальника погасити заборгованість не пізніше 05.12.2014 року.

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року, стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року.

Отже, оскільки обов`язок ОСОБА_1 , який визначено Заявою від 05 грудня 2013 року №005-07045№2488529, передбачає погашення заборгованості не пізніше 05.12.2014 року, виконавчий напис за цією вимогою міг бути вчинено не пізніше 06 грудня 2017 року.

При цьому заборгованість за кредитом за цей період (тобто за шість днів) становить 6927,20 гривень, заборгованість за відсотками з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року - 5580 грн.

За вказаних обставин представлену нотаріусу заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» не можна було вважати безспірною, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №36852, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №005-07045-051213 від 05.12.2013 року в сумі 13007,62 грн.

Крім того, колегія суддів зауважує на таке.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 08 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений 05.12.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 договір №005-07045№2488529 не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №36852, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №005-07045-051213 від 05.12.2013 року в сумі 13 007 гривень 62 копійки таким, що не підлягає виконанню.

Саме до аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №172/1652/18.

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України ОСОБА_1 має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 840,80 грн., суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1261,20 грн., всього 2102 гривень.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станиславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №36852, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №005-07045-051213 від 05.12.2013 року в сумі 13 007 гривень 62 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 жовтня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

М.С. Гончар