Справа № 645/3826/21
Провадження № 2-п/645/72/21
У Х В А Л А

іменем України

29 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16.06.2020 року по день фактичного розрахунку, а саме 14.05.2021 року в розмірі 120 829 (сто двадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) гривень 17 копійок, за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів. Стягнуто з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Заявник Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод» звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення суду, .

Вважаю, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 285 ЦПК України, оскільки не доданий документ про сплату судового збору.

Пунктом 29 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте, у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Відповідно до частини 1 пункту 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами та доповненнями передбачено, що за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання заяви до суду про перегляд заочного рішення у розмірі 454,00 грн.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність залишити заяву про перегляд заочного рішення без руху, оскільки відповідно до частини 8 статті 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261, 284, 285 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку,- залишити без руху.

Надати заявнику для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Фрунзенського районного

суду м. Харкова О.П.Шарко