КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/3091/21 Головуючий у І інстанції Тиха О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості, третя особа: Оболонська філія Київського міського центру зайнятості, про стягнення недоплаченої суми вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, визнання недійсним вкладишу до трудової книжки та зобов`язання видати новий вкладиш до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 24.03.2004 по 05.01.2021 працювала у Київському міському центрі зайнятості а різних посадах, останньою була посада провідного фахівця з питань зайнятості сектору рекрутингу відділу взаємодії з роботодавцями Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості. Наказом від 28.12.2020 № 261-к звільнена з займаної посади з 05.01.2021 за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

При звільненні їй була виплачена вихідна допомога у розмірі 12 434,96 грн., проте відповідачем невірно зроблений її розрахунок.

Враховуючи, що їй фактично виплачено вихідну допомогу у розмірі 12 434,96 грн., недоплаченою залишається сума вихідної допомоги - 798,72 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, при звільненні їй не було виплачено усі належні до виплати суми, на підставі ст. 117 КЗпП України, просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який за період з 06.01.2021 по 28.02.2021 (по дату звернення до суду з позовом) становить 22 774,24 грн.

Також відповідачем порушено порядок ведення її трудової книжки. Так, записи про роботу здійснено у розділах «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення», разом з тим такі відомості, як прийняття на роботу, звільнення, складання присяги, переведення на іншу посаду, присвоєння відповідного рангу тощо мають вноситися виключно у розділ «Відомості про роботу». У разі, якщо у такому розділі не залишилося вільного місця, до трудової книжки оформлюється вкладиш, куди продовжують вноситися відповідні записи. Разом з тим, вкладиш до її трудової книжки виданий відповідачем лише після того, як у трудовій закінчилося місце у всіх розділах. Крім того, запис у трудовій книжці за № 44 проведений без зазначення дати, коли цей запис було внесено до трудової, на титульному аркуші трудової відсутній штамп з записом серії та номеру вшитого до неї вкладиша; після запису про звільнення (запис № 46) про визнання попереднього запису № 45 недійсним відсутній запис у вигляді заголовка-найменування підприємства як при прийнятті на роботу. Таким чином, ведення її трудової книжки та вкладишу до трудової відбувалося з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту від 29.07.1993 № 58 та Постанови КМУ від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників». Вона зверталася до роботодавця з вимогою усунути вказані порушення, проте їй було відмовлено.

Внаслідок порушення відповідачем її законних прав, а саме: невиплата вихідної допомоги у належному розмірі, неналежне оформлення трудової книжки та вкладишу до неї, вона зазнала душевних страждань, постійно знаходиться у пригніченому стані, втратила спокій, оскільки в результаті неправильних записів у трудовій книжці, період її роботи у відповідача, може бути не зарахований до трудового стажу при призначення пенсії, а також можуть виникнути труднощі при подальшому працевлаштуванні. Завдану їй моральну шкоду позивач оцінює у 15 000 грн.

На підставі викладеного в позові, просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на свою користь недоплачену суму вихідної допомоги у розмірі 798,72 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 22 774,24 грн. із розрахунку станом на 28.02.2021; моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.; визнати недійсним вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданий Київським міським центром зайнятості та зобов`язати Київський міський центр зайнятості видати їй новий вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_2 , у якому у Розділ «Відомості про роботу» внести відомості про роботу у Київському міському центрі зайнятості у період з 24 березня 2004 року по 05 січня 2021 року, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої вихідної допомоги у розмірі 798 гривень 72 копійки.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 3 754 гривні 92 копійки. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку визначена без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень.

Визнано недійсним вкладиш серії НОМЕР_1 , виданий Київським міським центром зайнятості до трудової книжки ОСОБА_1 , дата заповнення 13 вересня 2019 року.

Зобов`язано Київський міський центр зайнятості видати ОСОБА_1 новий вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_2 , у якому у Розділ «Відомості про роботу» внести відомості про роботу ОСОБА_1 у Київському міському центрі зайнятості у період з 24 березня 2004 року по 05 січня 2021 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 205 (двісті п`ять) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині визнання недійсним вкладишу до трудової книжки, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норма процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що при зверненні до суду з позовом позивачу не було відомо про те, що у її трудовій книжці крім неправильно заповнених розділів, ще й буде мати місце підчистка у даті видачі вкладишу. Фактично вшитий відповідачем вкладиш до трудової книжки є фальшивим, але суд першої інстанції залишив ці факти поза увагою, не надавши можливість позивачу довести протиправні дії відповідача щодо підробки надзвичайно важливого документу про трудову діяльність позивача шляхом призначення експертизи.

Незважаючи на заявлене клопотання про встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи у порядку цивільного судочинства, суд відмовив у призначенні експертизи, що вважається порушенням принципу змагальності цивільного процесу.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним вкладишу до трудової книжки та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції з урахуванням висновків судової експертизи.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого судом апеляційної інстанції на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Київського міського центру зайнятості, в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права та не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила суд її задовольнити. Наполягала на тому, що її не задовольняє рішення, яким задоволені її позовні вимоги про визнання недійсним вкладишу до трудової книжки позивачки і зобов`язання відповідача видати позивачці новий вкладиш з перенесенням до нього усіх записів. Вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді суд має призначити судову технічну експертизу, щоб довести в рамках цієї справи неправомірні дії посадових осіб відповідача щодо підробки документа - вкладишу до трудової книжки.

Представник Київського міського центру зайнятості в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Наголошує на тому, що позовні вимоги позивачки з підстав, які були зазначені нею в позові задоволені. Отже відсутні підстави для задоволення її апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з витягом з Наказу № 68-к від 24.03.2004 Київського міського центру зайнятості, копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 24.03.2004 працювала на різних посадах у Київському міському центрі зайнятості.

Наказом від 28.12.2020 № 261-к ОСОБА_1 звільнена з посади провідного фахівця з питань зайнятості сектору рекрутингу відділу взаємодії з роботодавцями Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості з 05.01.2021 за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказаним наказом визначено виплатити ОСОБА_1 вихідну грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України, а також компенсацію за 4 календарні дні невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий день за період роботи з 24.03.2020 по 05.01.2021.

З зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 29.12.2020, про що свідчить підпис останньої на наказі.

У день звільнення з позивачем проведено остаточний розрахунок, що визнається учасниками справи та підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Альфа-Банк».

ОСОБА_1 під час влаштування на роботу до Київського міського центру зайнятості було надано трудову книжку серії НОМЕР_2 , дата заповнення - 17 червня 1987 року.

У вказані трудовій книжці мається запис № 24, у Розділі «Відомості про роботу» про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, запис зроблено самою ОСОБА_1 як директором ТОВ «Взгляд». Закінчується вказаний запис у розділі «Відомості про нагородження».

У подальшому Оболонським районним центром зайнятості у розділі «Відомості про нагородження» зроблено записи №№ 25, 26 про призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та припинення таких виплат.

24.03.2004 ОСОБА_1 призначена на посаду провідного спеціаліста - бухгалтера відділу доходів та бухгалтерського обліку Оболонського районного центру зайнятості, про що зроблено відповідний запис за № 27 у розділі «Відомості про нагородження».

У подальшому у розділі «Відомості про заохочення» трудової книжки ОСОБА_1 здійснювалися записи про присвоєння рангів, переведення позивача на інші посади, звільнення з посади.

При цьому, у вказаному розділі «Відомості про заохочення» також містяться записи про заохочення, застосовані до ОСОБА_1 протягом роботи у Київському міському центрі зайнятості, проте під іншими порядковими номерами.

13.09.2019 Київським міським центром зайнятості видано вкладиш серії АА № 303903 до вказаної трудової книжки позивачки.

З вкладишу вбачається, що вже в ньому роботодавець продовжив вносити записи про роботу позивача у відповідному розділі «Відомості про роботу» (записи № 45-47).

З Книги обліку трудових книжок (роздруківка аркушу № 214, запис за № 2367) вбачається, що трудову книжку та вкладиш до неї позивачем отримано 06.01.2021.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено під час розгляду справи порушення, допущені під час оформлення відповідачем її трудової книжки та вкладишу до неї, які, у свою чергу, є основним документом про трудову діяльність працівника, та з метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідним є визнання недійсним вкладишу до трудової книжки. Ці висновки суду позивачка не оспорює, однак наполягає на тому, що суд не перевірив доводи позивачки щодо підробки вкладишу до трудової книжки.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 оскаржує рішення суду лише в частині визнання недійсним вкладишу до трудової книжки, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядатиметься судом апеляційної інстанції лише у вказаній частині.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачка була обмежена судом у можливості надати нові підстави позову про визнання недійсним вкладишу до трудової книжки, оскільки суд неправомірно відмовив їй у поновленні строк для заявлення клопотання про призначення експертизи і її клопотання було залишено без розгляду, колегія суддів з ними не погоджується з таких підстав.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги щодо недійсності вкладишу до трудової книжки тими обставинами, що відповідачем був порушений порядок ведення трудових книжок, виданий позивачці вкладиш до трудової книжки не завірений підписом власника вкладишу на титульному листі трудової книжки відсутній штамп з написом «виданий вкладиш» із зазначення серії та номеру такого вкладишу. Наявність у вкладишу до трудової книжки підчисток в даті видачі вкладишу, не було підставою позову про визнання недійсним вкладишу Підстави позову у підготовчому судовому засіданні позивачка не уточнювала і не змінювала, отже судом обставини наявності чи відсутності підчисток при розгляді позовної заяви не перевірялись.

Суд першої інстанції при вирішенні спору перевірив доводи позовної заяви, дослідив надані сторонами докази і задовольнив позов із заявлених позивачкою в позовній заяві підстав.

В апеляційній скарзі позивачка фактично наголошує на додатковій підставі для визнання недійсним вкладишу до трудової книжки, яка не була предметом розгляду суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачка звернулась до суду за захистом свого права на отримання належним чином оформленої трудової книжки. Це право судом було захищено шляхом задоволення позову.

Наполягаючи на скасуванні рішення суду в частині задоволених позовних вимог і повторному розгляді цієї позовної вимоги з інших підстав і з обов`язковим призначенням судової технічної експертизи документа з метою доведення підробки документа, позивачка тим самим в межах цивільного провадження має намір встановити обставини, які не мають значення для вирішення спору між нею та відповідачем і захисті її прав, однак можуть бути підставою для звинувачення конкретних посадових осіб у вчиненні кримінальних злочинів. Разом із тим, ці обставини мають встановлюватись саме в рамках кримінального провадження.

Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження апеляційного суду за результатами розгляді апеляційної скарги. Повноважень направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, як про це просить позивачка, апеляційний суд не має. Разом із тим суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення або скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Тобто колегія суддів має право при доведеності апеляційної скарги скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині і ухвалити в цій частині своє рішення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 263, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року в частині визнання недійсним вкладишу до трудової книжки у даній справі залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: