Справа №297/2390/21
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2021 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Берегівської міської ради та Берегівської державної нотаріальної контори, про визнання факту прийняття спадщини та права вланості на домоволодіння в порядку спадкування за законом,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовною заявою до Берегівської міської ради та Берегівської державної нотаріальної контори, про визнання факту прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про визнання права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті останніх.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що така не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Однак, позивач, зазначаючи в позовній заяві ціну позову в розмірі 100 000 грн., не зазначив та не надав доказів та ствердження такої.

Ненадання суду доказів на ствердження ціни позову, зазначеній позивачем в сумі 100 000 грн., ставить під сумнів і правильність сплати ним судового збору щодо позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності на нерухоме майно, який визначається в залежності від ціни позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до п.п. 1. п 1. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачуєься судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви приєднано квитанцію про сплату судового збору № від 22 липня 2021 року в розмірі 860, 00 грн. та квитанцію про сплату судового збору від 09 серпня 2021 року в сумі 50, 00 гривень.

Так, згідно вищевказаних квитанцій, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 910, 00 гривень.

Разом з тим, згідно прохальною частини позовної заяви, позивач просить суд визнати факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті останніх.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908, 00 грн..

А тому, в порушення вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір щодо однієї із позовних вимог.

Разом з тим, ненадання позивачем доказів на ствердження ціни позову, позбавляє суд, відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, зазначити в ухвалі про залишення позовної заяви без руху точну суму судового збору, яку позивачу необхідно сплатити (доплатити).

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач, зазначаючи в позовній заяві про те, що ОСОБА_4 , 1957 року народження, померла, доказів на ствердження такого, не зазначив та не надав.

Крім того, згідно абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування",- свідоцтво про право на спадшину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, позивачем не зазначено та не приєднано доказів на ствердження того, що він звертався до нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , і в такому йому було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви, роз`яснивши, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк, така буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівської міської ради та Берегівської державної нотаріальної контори, про визнання факту прийняття спадщини та права вланості на домоволодіння в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 3 (три) дні з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяФейір О. О.