ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/473/21 Справа № 201/4893/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання спільної часткової власності і стягнення витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання спільної часткової власності і стягнення витрат відмовлено /т.1 а.с. 229-235/.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 12 895, 07 грн. /т.2 а.с. 26-28/.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру (нежитлове приміщення) АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири (нежитлового приміщення) АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири (нежитлового приміщення) АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10 080, 20 грн.

21 вересня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача на свою користь 5 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному оскаржені ухвали суду, 30 000 грн. при розгляді справи у суді першої інстанції та 25 000 грн. по оскарженню рішення в суду апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що при розгляді справи у судах першої та апеляційної інстанції скаржник поніс витрати на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванні відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Будь-яких клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем надано не було.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, что останній просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. понесені при розгляді справи у суді першої інстанції. Проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року у стягненні даної суми заявнику було відмовлено у зв`язку з ненаданням належних доказів, на підтвердження цих витрат. Отже, колегія суддів вже висловила свою думку щодо відшкодування витрат у розмірі 30 000 грн. у вказаній постанові, тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Оскільки скаржник згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання йому адвокатом Бєлік Андрієм Сергійовичем правових послуг у суді апеляційної інстанції при оскарженні ухвали та рішення суду у сумі 30 000 грн., колегія суддів доходить висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, відсутні правові підстави за власною ініціативою зменшити заявлені стороною відповідача до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, у розмірі 30 000 грн.

керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида