Справа №521/4808/21
Провадження №2-о/521/152/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Вимоги заяви, заявник обґрунтувала наступним.

Заявник вказала, що 04.04.1994 року розпорядженням органу приватизації їй та членам її родини було передано у приватну спільну часткову власність житло, а саме квартира АДРЕСА_1 .

Також, 04.04.1994 року, Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане було зареєстровано 24.11.2011 року УЖКГ ОМР народних депутатів за № 39392 та записано в реєстрову книгу № 3-4221.

24.11.2011 року було отримано дублікат зазначеного Свідоцтва про право власності на житло.

Також, 24.11.2011 року, було отримано дублікат Розпорядження органу приватизації № 39392.

На сьогоднішній день, у заявниці виникла необхідність належним чином

розпорядитися власною часткою квартири, у відповідності до норм діючого законодавства України.

Проте, як виявилося, була допущена помилка в написанні в указаних документах її імені, в яких, замість правильного імені « ОСОБА_3 » було записано її ім`я, як « ОСОБА_4 ».

Однак, згідно паспорту громадянина України, її ім`я вказано, як « ОСОБА_3 », тобто через букву «а».

Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий

документ на нерухоме майно - Свідоцтво про право власності на житло, дублікат якого видано 24.11.2011 року, дійсно належить їй.

Дана орфографічна помилка фактично позбавляє заявницю розпорядитись своєю власністю.

У зв`язку з указаним, заявник звернулася до суду та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на житло, від 24.11.2011 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-4221, згідно з розпорядженням № 39392, від 24.11.2011 року, належить їй - ОСОБА_1 .

Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Вивчивши надані до суду докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, на підставі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 04.04.1994 року розпорядженням органу приватизації ОСОБА_1 та членам її родини було передано у приватну спільну часткову власність житло, а саме квартира АДРЕСА_1 (а.с.17).

Також, 04.04.1994 року, Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане було зареєстровано за № 39392 та записано в реєстрову книгу № 3-4221 (а.с.14-15).

24.11.2011 року Розпорядженням Департаменту міського господарства Одеської міської ради було внесено зміни у Розпорядження органу приватизації, від 04.04.1994 року № 39392 та у Свідоцтво про право власності на житло від 04.04.1994 року, а тому прийнято рішення, раніше видані документи вважати недійсними і направити їх до архіву, а замість них видати дублікати Розпорядження органу приватизації, від 04.04.1994 року № 39392 та Свідоцтва про право власності на житло (а.с.26).

24.11.2011 року видано дублікат зазначеного Свідоцтва про право власності на житло (а.с.14-15).

Також, 24.11.2011 року, було видано дублікат Розпорядження органу приватизації, від 04.04.1994 року № 39392 (а.с.17).

Згідно дублікату, від 24.11.2011 року Свідоцтва про право власності на житло (а.с.14-15) та дублікату, від 24.11.2011 року Розпорядження органу приватизації, № 39392 (а.с.17), прізвище, ім`я та по батькові заявниці було вказано як « ОСОБА_1 ».

Згідно до паспорту заявниці, серії НОМЕР_1 , виданого Малиновським РВ УМВC України в Одеській області 13.11.1995, її прізвище ім`я та по батькові вказано, як « ОСОБА_1 » (а.с.4-9).

У відповідності до Свідоцтва про народження заявниці, текст його заповнено російською мовою та ім`я заявниці вказано російською мовою, як « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Тобто, при заповненні дублікату, від 24.11.2011 року, Свідоцтва про право власності на житло (а.с.14-15) та дублікату, від 24.11.2011 року Розпорядження органу приватизації, № 39392 (а.с.17), в написанні імені заявниці було допущено помилку та, замість « ОСОБА_1 » (як вказано в паспорті заявниці, серії НОМЕР_1 , виданого Малиновським РВ УМВC України в Одеській області 13.11.1995), її прізвище ім`я та по батькові було вказано, як « ОСОБА_1 ».

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що в паспорті та у дублікаті, від 24.11.2011 року, Свідоцтва про право власності на житло та в дублікаті, від 24.11.2011 року Розпорядження органу приватизації, № НОМЕР_2 є розбіжності в написанні імені заявниці.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що різниця у написані імені заявниці, є наслідком довільного перекладу з російської мови на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою.

Проте, зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує її інтереси.

Відповідно до п.6 ч.І ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про всановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», від 31.03.1995 року, зі змінами в п. 12 вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження, або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи з викладеного, вищезазначені документи підтверджують факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на житло, від 24.11.2011 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-4221, згідно з розпорядженням № 39392 від 24.11.2011 року.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що вищезазначене Свідоцтво про право власності на житло, від 24.11.2011 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-4221, згідно з розпорядженням № 39392 від 24.11.2011 року, дійсно належить ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає встановлений факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на житло, від 24.11.2011 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-4221, згідно з розпорядженням № 39392 від 24.11.2011 року та зазначає, що воно складено на ім`я ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 4, 19, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що Свідоцтво про право власності на житло, від 24.11.2011 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-4221, згідно з розпорядженням № 39392 від 24.11.2011 року, належить ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт, серії НОМЕР_1 , виданий Малиновським РВ УМВC України в Одеській області 13.11.1995).

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук