Справа № 396/793/19
Провадження № 2/396/2/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/793/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновик" про відновлення становища, яке існувало до порушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 правонаступником якого є ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відновлення становища, яке існувало до порушення, зокрема відновлення права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаціний номер НОМЕР_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026769, зареєстрованого в книзі підписів державних актів на право приватної власності на землю за №330 від 30.04.2002 року шляхом внесення запису до Державного раєстру речових прав на нерухоме майно та скасування незаконно виданого свідоцтва про прийняття спадщини та скасування реєстрації такого свідоцтва в Державному раєстрі речових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_3 як члену КСП ім. Леніна була передана у власність земельна ділянка, яку він, як власник передав в користування ТОВ "Зерновик" згідно договору оренди земельної ділянки. 29.11.2011 року уклав Додаткову угоду до діючого договору оренди. 27.09.2018 року і договір оренди і Додаткова угода були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. До витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було подано персональні дані ОСОБА_3 , та при формуванні витягу підтягувалась інформація, що він помер. При з`ясуванні обставин виявилось чому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач вважається таким, що помер, з`ясувалося, що його земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га було передано у власність ОСОБА_2 державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2018 року після смерті ОСОБА_3 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право власності на його земельну ділянку нотаріус незаконно зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_2 , що підтверджується витягом індексний № 132275643 від 26.07.2018 року.

Згідно даного витягу, інформація про вже покійного на той час ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав наявна як на живого, тобто вказаний його РНОКПП: НОМЕР_2 , та паспортні дані: НОМЕР_3 виданий Новоукраїнським РВ УМВС України в Кіровоградській області 25.02.2004 року.

Вказав, що відповідачі при оформленні спадщини покійного ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 переплутали з позивачем, та незаконно позбавили його права власності на належну йому земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, вказавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вказавши, що він помер. Вважає, що Нотаріус незаконно, без його відома здійснив перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,27 га, що перебуває у його власності іншій особі, провівши реєстраційні дії без належної перевірки документів, скасувала державну реєстрацію його права власності та оформивши його іншій особі, тому позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом порушеного права.

Зазначена справа перебувала в провадженні судді Гарбуз О.А. відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 17.05.2019 року. Ухвалою від 13.06.2019 року зупинено провадження у справі до часу залучення у справі правонаступника.03.06.2020 року від представника позивача (правонаступника) ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до суду надійшло уточнення позовних вимог та клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача.04.08.2020 року відновлено провадження у справі, замінено померлого позивача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 ..02.10.2020 року подано пояснення від третьої особи. 02.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.01.2021 року у зв`язку з тривалим перебуванням на лікарняному судді Гарбуз О.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано судді Русіній А.А.

Ухвалою від 15.01.2021 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року в новому складі суду замінено померлого первісного позивача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 , прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновик" про відновлення становища, яке існувало до порушення, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відзив до суду не подано.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Подали заяву, в якій просили судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 02.09.2021 року подав заяву разом з копією паспорта про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач завідувач Новоукраїнської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори.

Представник третьої особи ТОВ "Зерновик" в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 02.10.2020 року подано через канцелярію суду письмові пояснення від третьої особи, відповідно до яких, позов просили задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання чи оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026769 первісному позивачу ОСОБА_3 (1948 р.н.), належала земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,27 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с. 10). Вказану земельну ділянку ним було передано в оренду ТОВ "Зерновик" на термін 15 років, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 24.01.2005 року, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК за №1056 16.05.2005 року (а.с.11-12). Та 29.11.2011 року було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди земельної ділянки згідно якої ОСОБА_3 передав ТОВ "Зерновик" належну йому земельну ділянку, в оренду до 25.10.2054 року (а.с.13). Крім того під час проведення державної реєстрації права на вказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі змінено кадастровий номер земельної ділянки на :02:001:0835 площею 5,2658 га (а.с. 14).

Матеріали справи містять свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №871, посвідченого державним Нотаріусом Новоукраїської державної нотаріальної контори, згідно якого спадкоємцем майна належного ОСОБА_3 , 1958 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_2 - відповідач у справі. Згідно свідоцтва, до складу спадщини входить земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с. 15). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрував свої речове право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0835, площею 5,2658 що підтверджується витягом №132275643 від 26.04.2018 року (а.с.16). Згідно копії паспотра померлого спадкодавця вбачається, шо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Також з матеріалів справи вбачається, що померлому ОСОБА_3 1958 року народження належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №032812 (а.с.19) кадастровий номер :02:000:0359, площею 4,30 га, та згідно договору оренди від 25.01.2005 року зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК за №1445 від 23.05.205 року, була передана в оренду ТОВ "Зерновик" (а.с. 18, 19-20). Крім того 24.10.2011 року було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої оренда триватиме до 25.10.2054 року (а.с.21).

Отже судом встановлено, та доведено матеріалами справи, що фактично померлому батьку відповідача ОСОБА_2 згідно Державного акту належала земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0359, та речове право ТОВ "Зерновик" згідно договору оренди від 26.10.2011 року, зареєстроване саме на вказану земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0359, площею 4,3042 га. (а.с. 22), однак в свідоцтві про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №871, посвідченого державним нотаріусом Новоукраїської державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с. 15), яка фактично належала на праві власності первісному позивачу ОСОБА_3 1948 року народження.

Вказані вище обставинини повністю підтверджуються дослідженою судом копією спадкової справи №369/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 39-74).

Саме за таких обставин в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію інших речових прав в графі "Відомості про суб`єкта іншого речового права" в рядку "Орендодавець" зазначено особа померла, що підтверджується відповідним витягом сформованим станом на 03.10.2018 року (а.с. 14 зв.), що є неможливим, оскільки згідно свідоцтва про смерть (а.с.92), первісний позивач помер лише ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто вже під час розгляду даної справи.

З копії спадкової справи №137/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , однак згідно витягу зі спадкового реєстру вбачається, що померлий спадкодавець за життя склав заповіт (а.с. 7), згідно якого належну йому земельну ділянку заповідав ОСОБА_1 - позивачу по справі (а.с.104).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відновлення становища, що існувало до порушення права, як спосіб захисту застосовується в тих випадках, коли порушене суб`єктивне право унаслідок цього не припиняє свого існування і може бути реально відновлене шляхом усунення наслідків правопорушення. Даний спосіб захисту охоплює широке коло конкретних дій, наприклад, повернення власнику його майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК).

Верховний Суд вказав, що відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. Оскільки на підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, Суд дійшов висновку, що вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним можуть бути предметом розгляду в господарських судах та відновлять порушені права.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2122, 26 постанови від 07 лютого 2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що спір про повернення майна, який виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, що регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст. 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, котра незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами вказаних статей.

Водночас Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 06 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 р. № 1952-IV (1952-15) «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. № 1952-IV (1952-15) зі змінами та доповненнями державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Аналізуючи актуальну практику Верховного Суду з цього питання, варто навести його позицію, викладену в постанові від 19 червня 2019 р. у справі № 366/1133/17, відповідно до якої метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У разі позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Тобто, державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

За положеннями пункту 1 частини 2 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, повно та всебічно оцінивши докази у справі, судом встановлено, що в свідоцтві про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року виданого державним нотаріусом Новоукраїнської районного державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за №871, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, було допущено, при реєстації, помилку в зазначені даних спадкодавця, про що не заперечив сам відповідач ОСОБА_6 , який позов визнав та не подав відзиву, на відміну від відповідача завідувача Новоукраїнської державної нотаріальної контори, яка утрималась від пояснень, не підтримавши та не заперечивши проти позовних вимог, та враховуючи, що вказані обставини на даний час порушують право спадкоємця померлого ОСОБА_3 - позивача ОСОБА_1 в оформленні права на спадкове майно належне на праві власності спадкодавцю оскільки, як встановив суд вказане право безпідставно оформлено було іншій особі, тому суд вважає за необхідне відновити порушене право шляхом задоволення позовних вимог.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повністю.

Визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 липня 2018 року виданого державним нотаріусом Новоукраїнської районного державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 871, спадкова справа №396/2017 виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області.

Визнати незаконним та скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на прізвище ОСОБА_2 , що зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240 від 26.07.2018 р. Шевченко Наталією Григорівною державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області (номер запису про право власності 27220792).

Відновити право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 352401010:02:001:0835 площею 5,2658 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 026769, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 330 від 30.04.2002 р. шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: А. А. Русіна