Дата документу 28.09.2021 Справа № 335/3015/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/3015/21

Провадження № 22-ц/807/3066/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Маловічко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Запоріжсталь-1» про визнання незаконним та скасування рішення засідання правління від 23.01.2021 про зобов`язання відповідача вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», у якому просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення засідання правління Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», оформлене протоколом № 6/21 від 23.01.2021, щодо виключення її із членів товариства, відключення її від комунікацій товариства (водопостачання та електроенергії); зобов`язати відповідача негайно відновити електропостачання ділянки № 35 Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», що належить позивачеві; стягнути з Садівничого товариства «Запоріжсталь-1» на її користь 80000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є членом Садівничого товариства «Запоріжсталь-1» з 24.05.2008.

20.02.2021 належну їй земельну ділянку, на якій розташовано дачний будинок, було відключено від електропостачання на підставі рішення правління Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», оформленого протоколом № 6/21 від 23.01.2021, яким її виключено із членів товариства та відключено від комунікацій - водопостачання та електропостачання на підставі п. 3.5.6 Статуту товариства.

На переконання позивача рішення правління прийнято з грубими порушеннями приписів Статуту Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», оскільки оскаржуване рішення прийнято правлінням з перевищенням повноважень, наданих правлінню товариства, не забезпечено її право як члена товариства бути присутньою на засіданні правління під час розгляду правлінням питань її діяльності або поведінки, за відсутності підстав виключення її з товариства та відключення її ділянки від електромережі та водопостачання.

Крім того, протиправним рішенням правління Садівничого товариства «Запоріжсталь-1» їй було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює в 80000,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року закрито провадження у цій справі, з підстав того, що цей спір виник із корпоративних відносин, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що наразі йдеться про те, що неправомочним органом ухвалене рішення про виключення ОСОБА_1 з членів садівничого товариства «Запоріжсталь-1».

Також посилаючись на ч. 5 ст. 63 ГК представник зазначав, що діяльність відповідача СТ «Запоріжсталь-1» відповідає меті та завданням діяльності громадських об`єднань, а не кооперативів.

Представник позивача вказав, що члени садівничого товариства мають право участі у діяльності товариства, а також в управлінні ним, проте з огляду на неприбутковий характер діяльності садівничого товариства, не мають права на отримання певної частки прибутку цієї організації та не мають частки в майні садівничого товариства, що виводить вказаний спір з категорії господарських.

Також у скарзі зазначено, що суд першої інстанції двічі залишав позовну заяву без руху, провів чотири судові засідання і лише після цього визначився із позицією щодо закриття справу, вказані обставини позбавили позивача доступу до правосуддя.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від представника СТ «Запоріжсталь-1» надійшла заява, в якій просить розглядати справу без участі представників відповідача. У заяві вказано про те, що поданий до суду позов є передчасним, оскільки прийняті правлінням рішення, які затверджені протоколом правління відповідно до п.5.15.2 та п.5.15.3 Статуту є підготовкою та подання рекомендацій загальним зборам та формуванням порядку денного. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлюючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1статті 16 ЦК України).

За частиною 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі

Відповідно до Закону України «Про садові товариства» (Закон № 5533), садове товариство - неприбуткове добровільне об`єднання громадян з метою надання допомоги його членам у вирішенні питань ведення садівництва. При цьому вказаний закон розрізняє поняття вступних внесків, членських внесків, цільових внесків, майнових та додаткових внесків, а також майна спільного користування.

Як передбачено ст. 2 Закону № 5533 садове товариство має право:

- здійснювати дії, необхідні для досягнення мети, визначеної його статутними документами;

- набувати і реалізовувати майнові і немайнові права;

- укладати договори, в тому числі позики;

- ініціювати та/або створювати об`єднання садових товариств;

- здійснювати іншу діяльність, що не заборонена чинним законодавством, статутними документами та рішенням керівних органів товариства.

1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про громадські об`єднання».

Виходячи з його норм, до садових товариств можна застосувати таку організаційно-правову форму як громадська організація.

Отже, на сьогодні садове товариство згідно з чинним законодавством України може створюватися у двох організаційно-правових формах: як кооператив і як громадська організація.

Відповідно до відомостей з ЄДР щодо Садівничого Товариства "ЗАПОРІЖСТАЛЬ-1" останнє є «громадською організацією».

Громадська організація є громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадська організація може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи відноситься до непідприємницьких товариств, основною метою яких не є отримання прибутку.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.01.2021 № 127/21764/17 (14-115цс20) вказала, що з урахуванням особливостей створення, діяльності та припинення громадського об`єднання (організації) при вирішенні питання про юрисдикцію суду у спорах за участю громадського об`єднання (організації) необхідно враховувати, що у статті 3 Закону № 4572-VI передбачено, що громадські об`єднання утворюються і діють на принципах:

1) добровільності;

2) самоврядності;

3) вільного вибору території діяльності;

4) рівності перед законом;

5) відсутності майнового інтересу їх членів (учасників);

6) прозорості, відкритості та публічності.

Внутрішньостатутною діяльністю громадського об`єднання (громадської організації) є питання її створення, визначення напряму діяльності, реалізація прав її членів на участь у такій діяльності у правовідносинах, що не є за своїм змістом цивільно-правовими та не впливають на повноваження громадської організації як учасника цивільних чи трудових правовідносин, які урегульовані нормами цивільного, господарського чи трудового права та стосуються цивільних прав та інтересів третіх осіб.

Тому набуття та втрата членства у громадській організації є реалізацією громадською організацією своїх повноважень у внутрішній статутній діяльності.

Виключення учасника з об`єднання - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення учасником об`єднання своїх статутних обов`язків. На відміну від виходу з числа учасників об`єднання, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього учасника об`єднання та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та/або установчими документами об`єднання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16 (провадження№14-105цс20), зазначено, що члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльною, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними, а тому якщо спір стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, то він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У цій справі позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала свій позов тим, що вона є членом садівничого товариства «Запоріжсталь-1» з 24.05.2008. На належній їй на праві власності земельній ділянці АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок.

20.02.2021 будинок позивача було відключене від електропостачання на підставі рішення правління СТ «Запоріжсталь-1» від 23.01.2021, оформленого протоколом № 6/21. Оскаржуваним рішенням позивача було виключено з членів Садівничого товариства «Запоріжсталь-1» та відключено від комунікацій електропостачання та водопостачання.

Посилаючись на приписи статуту Садівничого товариства «Запоріжсталь-1», якими врегульовано підстави та порядок виключення члена з товариства, відключення земельної ділянки такого члена від електромережі та водопостачання, позивач вважає що правління товариства не мало повноважень ухвалювати рішення про виключення її з членів товариства. На переконання позивача, зазначені повноваження віднесені статутом до виключної компетенції Загальних зборів товариства. У порушення приписів пп. 3.3.3 п. 3.3 Статуту оскаржуване рішення прийняте правлінням за її відсутності. Крім того, позивач вважає, що відсутні передбачені пп. 3.4.12 п. 3.4 Статуту товариства підстави для відключення її земельної ділянки від електромережі та водопостачання.

Отже, спірні правовідносини стосуються прав ОСОБА_1 , пов`язаних із діяльністю та управлінням господарською організацією, зокрема щодо виключення з членів товариства, щодо можливості члена товариства брати участь в управлінні цією організацією, права користування послугами товариства, пов`язаними з членством у ньому.

Тобто, за своїм змістом правовідносини виникли щодо розпорядження корпоративними правами, їх реалізації та поновлення, а отже розгляд цього спору належить до юрисдикції господарського суду згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ст. 255 ЦПК України, визначено правові підстави для закриття провадження у справі. При цьому процесуальний закон не визначає можливості закриття провадження у справі в залежності від кількості судових засідань чи наявності (відсутності) заяв сторін з цього питання.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

С.В. Маловічко