Справа № 559/1804/21
Провадження № 2/559/946/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Повчанської сільської ради про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід по батьковій лінії ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Згідно виписки із погосподарської книги №2, номер об`єкта 0133-5 по селу Повча Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, за ОСОБА_3 рахується житловий будинок, 1958 року побудови, з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті діда відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний будинок. На час відкриття спадщини разом з ним постійно проживав однією сім`єю його син, і її батько - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину своєчасно шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном з моменту смерті спадкодавця, про що свідчить довідка №174 видана виконавчим комітетом Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області 07.04.2021.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, неоформивши нотаріально своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .

Спадщину після смерті батька своєчасно прийняла позивачка, шляхом звернення до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Коника Б.М. із заявою на прийняття спадщини, на підставі якої 23.07.2014 заведено спадкову справу номер 30/2014 та видано Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1409. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з права на дві земельні частки (пай) розміром 2, 42 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Кузнєцова, с. Повча, Дубенського району Рівненської області, згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії РВ №0100930 та серії РВ№0100931, які покійний батько фактично успадкував після смерті своїх батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте, нотаріально оформити свої спадкові права на житловий будинок по АДРЕСА_1 , не може через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Вказаним житловим будинком та земельною ділянкою вона користується, підтримує його в належному санітарному стані, сплачує страхові та інші платежі, обробляє земельну ділянку.

Позивачка просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві.

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Повчанської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 31).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6), батько ОСОБА_2 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7), батько позивачки (а.с.8, 9).

ОСОБА_3 станом на 17.11.1997 року був постійним жителем АДРЕСА_1 . Спадкоємець ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину шляхом володіння та користування майном померлого, постійно проживав разом з померлим однією сім`єю і спільно вели особисте підсобне господарство, сплачував страхові платежі (а.с.11).

Згідно виписки із погосподарської книги №2, номер об`єкта 0133-5 по селу Повча Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, за ОСОБА_3 рахується житловий будинок, 1958 року побудови, з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М. 23.07.2014 заведено спадкову справу номер 30/2014 (а.с.39-70) та видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 13, 14).

Згідно роз`яснень ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004 або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Оскільки, смерть спадкодавця ОСОБА_3 наступила до 01.01.2004, тому до даних правовідносин застосуванню підлягають норми ЦК УРСР (в ред.1963 р.).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_3 не залишив заповіт, тому спадкування належного йому майна здійснюється за законом. ОСОБА_2 , син померлого належить до першої черги спадкоємців. Після його смерті в управління та володіння спадковим майном вступила його дочка ОСОБА_1 .

Таким чином, судом також встановлено, що своє право на успадковане майно після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_2 у встановленому порядку не оформив, оскільки згідно ст. 560 ЦК УРСР 1963 року, оформлення спадщини на той час було правом, а не обов`язком спадкоємця.

Враховуючи, що батько позивачки ОСОБА_2 помер після 01.01.2004, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Враховуючи той факт, що батько позивачки не оформив свого права на будинок в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_5 , тому право на прийняття належної йому спадщини в порядку ч.1 ст. 1276 ЦК України перейшло до його спадкоємця до позивачки ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії.

Таким чином, позивачка у справі є спадкоємцем ОСОБА_3 за спадковою трансмісією.

Оскільки, у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Обставин, які б вказували, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи норму ч. 4 ст. 206 ЦПК України, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Керуючись п.п.16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.15, 16, 1220, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1276, 1268 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 141, ст.200, ст.206, ст.263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Повчанської сільської ради про визнання права на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відпоідач: Повчанська сільська рада Дубенського району Рівненської області, с. Повча, Дубенського району, Рівненської області, 35644, електронна адреса:

Суддя О.Ю.Жуковська