ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5116/21 Справа № 214/7779/20 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 , комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 10 лютого 2021 року, яка постановлена суддею Ковтун Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обгрунтування заяви зазначала, що 15.11.1996 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час виготовлення паспорту у зв`язку зі зміною прізвища Саксаганським РВ КМУ УМВС України в паспорті серії НОМЕР_1 було допущено описку в написанні її прізвища та зазначено її презвище як « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 ». 08.02.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував їй квартиру АДРЕСА_1 . В Договорі її прізвище вказано як « ОСОБА_1 » на підставі раніше виданого паспорту, замість вірного « ОСОБА_1 ». Крім того, начальником відділу кадрів у зв`язку з тим, що вона змінила прізвище внесено виправлення в трудову книжку та вказано її прізвище російською мовою як « ОСОБА_1 ». В липні 2020 року Державною міграційною службою України за заявою ОСОБА_1 виправлено описку в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , вказавши її прізвище як зазначено у свідоцтві про укладення шлюбу. 14.08.2020 року вона отримала паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 . Вважає, що причина неправильного написання її прізвища у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням прізвища з російської на українську мови. Для подальшого розпорядження своїм майном та пред`явлення до відповідних органів своєї трудової книжки вона звернулася до суду з даною заявою.

Уточнивши заяву ОСОБА_1 просила суд, встановити факт належності їй договору дарування від 08.02.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. зареєстрований в реєстрі № 692. Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_3 дата заповнення 04.08.1993 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 10 лютого 2021 року залишено без розгляду уточнену заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правоустановлючого документу в частині вимог про встановлення факту належності договору дарування від 8.02.2012 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М., заінтересована особа ОСОБА_2 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року описку в якому виправлено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2021 року, уточнену заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» в частині про встановлення факту належності документу трудової книжки - задоволено

Встановлено той факт, що трудова книжка серія НОМЕР_3 дата заповнення 04.08.1993 року належать ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду в частині залишення без розгляду заявлених вимог про встановлення факту належності договору-дарування від 08.02.2012 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Встановлення факту належності заявнику договору дарування від 08.02.2012 року, не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а лише підтверджує факт належності мені спірного договору. В заяві про встановлення факту вимог про визнання права власності не заявлялось. Крім того, без встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору дарування від 08.02.2012 року ОСОБА_1 не може бути відповідачем за позовом ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним , оскільки в договорі її прізвище вказано як « ОСОБА_1 », замість вірного « ОСОБА_1 ».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника - ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності правоустановлючого документу в частині вимог про встановлення факту належності договору дарування від 8.02.2012 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М., заінтересована особа ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції керувався ст. 315 ЦПК України й виходив з того, що з заяви про встановлення факту належності договору дарування від 08.02.2012 року, наявний спір про право

Колегія суддів, погоджується з висновком суд першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 просила встановити факт належності їй договору дарування від 08.02.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. зареєстрованого в реєстрі № 692.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до пояснень ОСОБА_2 до заяви про встановлення факту , як сторона даного правочину, заперечує факт належності даного договору дарування ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи наявна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, предметом спору якого є договір дарування від 08.02.2012 року (а.с.46-49)

Таким чином, виявивши спір про право, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для залишення заяви в частині встановлення факту належності договору дарування від 08.02.2012 року, без розгляду.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що вимоги заяви не стосуються безпосереднього спору про право на нерухоме майно спростовуються змістом заявлених позовних вимог ОСОБА_2 , заявлені вимоги якого вказують на існування спірних питань між співвласниками щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а тому такі вимоги підлягають вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 10 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: