РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/1597/21

Провадження 2/621/836/21

23 вересня 2021 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В.Філіп`євої

секретаря судового засідання А.Лацько

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (не з`явилася)

відповідач - ОСОБА_2 (не з`явився)

ІІІ особа - Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Ігор Миколайович

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІІІ особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапко, про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила розірвати спадковий договір, укладений між нею та відповідачем 05.12.2015 року, та посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М.

В обґрунтування позову зазначила, що 05 грудня 2015 року вона уклала з відповідачем вказаний спадковий договір (далі - Договір), за умовами якого, зокрема п.6 Договору, відповідач взяв на себе обов`язок один раз на тиждень відвідувати позивачку (Відчужувача за Договором), надавати допомогу у діях побутового характеру, у випадку тяжкої хвороби - здійснювати її догляд, а після смерті - поховати її. В свою чергу, згідно умов вказаного Договору, в разі смерті позивачки, до відповідача переходило право власності на належну їй квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . При посвідченні вказаного Договору ІІІ особою - приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапком, відповідно до положень статті 73 Закону України «Про нотаріат» було накладено заборону на відчуження квартири, належної позивачці.

Однак, фактично одразу ж після укладення спадкового договору ні Відповідач, який є двоюрідним онуком позивачки, ні його мати (племінниця позивачки) взяті на себе зобов`язання виконували недобросовісно, догляду та підтримки позивачці не надавали. З осені 2020 року у позивачки значно погіршився стан здоров`я, внаслідок чого вона навіть не може виходити з квартири, але відповідач ОСОБА_2 в телефонній розмові повідомив, що не має часу на здійснення догляду.

На даний час позивачка за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги і постійного догляду, який фактично здійснюють інші люди: її невістка - ОСОБА_4 разом зі своєю донькою.

Отже, оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, посилаючись на норми ст..ст. 1302, 1305, 1308, 526 ЦК України, просила розірвати спадковий договір, укладений 05.12.2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапком за реєстровим № 1639, скасувавши заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . (реєстровий № 1642)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.07.2021 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти розірвання спадкового договору. Просив вирішити спір по суті та ухвалити рішення по справі без його участі під час підготовчого судового засідання. (а.с.27-28)

Позивачка ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, в якій, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, просила розглянути справу по суті та ухвалити рішення по справі під час підготовчого судового засідання. В зв`язку з поганим станом здоров`я просила розглянути справу без її участі та наполягала на задоволенні позову, судові витрати з відповідача просила не стягувати (а.с.30)

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі, та позицію учасників справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі під час підготовчого судового засідання за наявними у справі доказами.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, додані до неї, заяви учасників, суд встановив наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою похилого віку, пенсіонеркою за віком та ветераном праці, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14.11.2000 та посвідченням НОМЕР_2 від 29.01.1996р (а.с.8-11)

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1994 року, виданого органом приватизації Зміївської ДРЕС, позивачці на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18)

Відомості про реєстрацію права власності на зазначену квартиру внесені до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 49161903 від 15.12.2015 року (а.с.17)

05 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 (Відчужувач) уклала з відповідачем ОСОБА_2 (Набувачем) спадковий договір, згідно якого Відчужувач (позивач по справі) у випадку своєї смерті передавала у власність Набувача (відповідач по справі)належну їй квартиру АДРЕСА_1 (на теперішній час - АДРЕСА_1 ) з покладенням на відповідача, відповідно до пункту 6 Договору, обов`язку: один раз на тиждень відвідувати Відчужувача, надавати допомогу у випадках, коли останній не може самостійно виконувати дії побутового характеру, у випадку тяжкої хвороби Відчужувача - здійснювати догляд, після смерті - поховати її. Згідно п.14 Договору, сторонам роз`яснено положення ст..ст.1302-1308 ЦК України, а всі питання, не врегульовані Договором, вирішуються згідно чинного законодавства.

Цим же Договором, на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» ІІІ особою - приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапком накладено заборону відчуження на вище зазначену квартиру в зв`язку з посвідченням спадкового договору (а.с.12)

За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст.509, ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статей 1302, 1304 Цивільного кодексу України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1305 Цивільного кодексу України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з положень ч.1 статті 1308 Цивільного кодексу України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

В судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджується факт укладення між сторонами спадкового договору від 05.12.2015 року, реєстровий № 1639, та виконання позивачем своїх зобов`язань за цим Договором щодо відчуження на користь відповідача у випадку своєї смерті належної квартири АДРЕСА_1 (на теперішній час - АДРЕСА_1 ).

Натомість відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування доводів позовної заяви щодо неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за укладеним спадковим договором, зокрема обумовлених пунктом 6 Договору. Відповідач визнав позов в повному обсязі та не заперечував обставини, викладені в ньому.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 та наявність підстав для його задоволення.

З урахуванням того, що позивач не вимагала відшкодування судових витрат, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статей 141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 11, 509, 526, 629, 651, 1302-1305, 1308 Цивільного кодексу України та ст.ст. 12, 13, 76-82, 141-142, 197-198, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІІІ особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапко, про розірвання спадкового договору, - задовольнити.

Спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 грудня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапком Ігорем Миколайовичем за реєстровим номером 1639, - розірвати

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , реєстровий номер 1642, накладену приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапком Ігорем Миколайовичем в зв`язку з посвідченням вказаного спадкового договору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5

ІІІ особа: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Ігор Миколайович, юридична адреса: АДРЕСА_6

Повний текст рішення складено та підписано 27.09.2021.

Головуючий: суддя В. Філіп`єва