07.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/2413/21
Провадження № 2/205/1965/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Далакян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.08.2020 року о 13 годині 20 хвилин відповідач у порушення вимог п. 10.1 ПДР України, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху в районі буд. № 3 по вул. Обручева у м. Дніпрі, не переконався у безпеці свого маневру, в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований неподалік. Зазначені дії відповідача призвели до зіткнення зазначених транспортних засобів, чим спричинено пошкодження автомобіля «Хонда», і як наслідок завдало йому матеріальних збитків. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу, зазначена постанова набрала законної сили. Автомобіль відповідача був застрахований у ПрАТ «СК «Глобал Гарант», поліс № 200702600. Судовим експертом Дроздовим Ю.В. за заявою ПрАТ «СК «Глобал Гарант» було проведено автотоварознавче дослідження по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, за результатами якого надано Висновок № 0909/20/20 від 14.09.2020 року, згідно якого величина матеріального збитку, яка йому заподіяна становить 105 957 грн. З урахуванням вартості евакуації його пошкодженого автомобіля, страховим актом № 5001/2020/0001105-1, ПрАТ «СК «Глобал Гарант» визначило розмір страхової виплати у розмірі 106 857 грн. і на рахунок ТОВ «Сателіт Мотор» було перераховано суму страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в загальному розмірі 106 857 грн. Оскільки суми страхового відшкодування виявилось недостатньо, в подальшому він сплачував різницю між реальними збитками та страховою виплатою за власний кошт, що становить сума у розмірі 83 469 грн. Крім того, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, його автомобіль було істотно пошкоджено, що призвело до неможливості використовувати його за призначенням, а в подальшому, до істотних незручностей та дискомфорту пов`язаних з неможливістю користуватись власним автомобілем протягом тривалого часу. Зазначені обставини вкрай негативно відбилися на його загальному психологічному стані, призвело до підвищення тривоги, погіршення самопочуття, постійного відчуття розладу звичного побуту, погіршення сну. Виходячи з вищевикладеного він має право на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, розмір якої він оцінює в розмірі 30 000 грн. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 113 469 грн., з яких: 83 469 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 30 000 грн. відшкодування моральної шкоди та витрати пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача надав суду заяву, у якій просив позовні вимоги задовольнити повністю, розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 81, 85), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

07 вересня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи з можливістю ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Honda Crosstour», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 13, 14).

Також судом встановлено, що 18 серпня 2020 року о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху в районі буд. № 3 по вул. Обручева в м. Дніпрі не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був припаркований водієм ОСОБА_3 та автомобілем марки «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що був припаркований водієм ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Вина відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2020 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а. с. 12).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2020 року набрала законної сили 05 жовтня 2020 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування цього позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ № 0909/20/20 від 14 вересня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda Crosstour», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить у розмірі 105 957 грн. (а. с. 16-26).

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 83 469 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно із ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано в ПрАТ «СК «Глобал Гарант», відповідно до полісу № 200702600 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 15).

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Глобал Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування і відповідно до платіжних доручень № 972 і № 200 від 30 листопада 2020 року ПрАТ «СК «Глобал Гарант» сплачено ТОВ «Сателіт Мотор» страхове відшкодування у розмірі 106 857 грн. за страховим актом № 5001/2020/0001105-1 від 30 листопада 2020 року по транспортному засобу «Honda Crosstour», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 41, 42).

Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно із ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При розрахунку різниці суми відшкодування позивач виходить із вартості відновлювального ремонту, визначеної у видатковій накладній № 52 від 16.02.2021 року на суму 106 857 грн. (а. с. 55), рахунку № 661 від 24.02.2021 року на суму 33 500 грн. (а. с. 56), видатковій накладній № 64 від 24.02.2021 року на суму 33 500 грн. (а. с. 57), замовленні-наряду № 242482 від 10.02.2021 року на суму 5 069 грн. (а. с. 58), акті виконаних робіт № АЛ00242482 від 25.02.2021 року на суму 5 069 грн. (а. с. 60-61), замовленні-наряду № 17334 від 10.02.2021 року на суму 43 700 грн. (а. с. 62), акті виконаних робіт № ИН00017334 від 26.02.2021 року на суму 43 700 грн. (а. с. 63), акті виконаних робіт до замовлення-наряду № 22290 від 16.03.2021 року на суму 1200 грн. (а. с. 64, 65-66), тобто позивачем додатково, понад суми страхової виплати, сплачено грошові кошти у розмірі 33 500 грн. + 5 069 грн. + 43 700 грн. + 1 200 грн., що становить суму у розмірі 83 469 грн.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат.

Тому предметом доказування є обставини, що підтверджують оплату вартості відновлювального ремонту.

Позивачем надано належні та допустимі докази оплати суми вартості відновлювального ремонту на загальну суму 83 469 грн.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. ст. 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Отже, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 83 469 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд, враховуючи, що внаслідок протиправних дій відповідача, які призвели до незначних вимушених змін у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 5000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 707 грн. 94 коп., (88 469 грн. 00 коп.*908 грн. 00 коп./ 113 469 грн. 00 коп.), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 23, 509, 511, 599, 636, 999, 1167, 1194, 1214 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_5 ) кошти в сумі 88 469 грн., з яких: 83 469 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 707 грн. 94 коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.П. Терещенко