Справа 206/3203/21
Провадження 2-о/206/504/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.

за участю секретаря Ільїної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 24.11.1973 року. Бланк свідоцтва про укладення шлюбу був заповнений російською мовою і прізвище його та дружини після реєстрації шлюбу мовою оригіналу зазначено відповідно « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ». В січні 2003 року вони з дружиною приватизували квартиру АДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на житло від 08.01.2003 року. Адреса квартири та їх з дружиною імена в свідоцтві були зазначені російською мовою: його прізвище « ОСОБА_4 », прізвище дружини « ОСОБА_4 ». В паспорті його дружини її прізвище українською було вказано « ОСОБА_5 », а російською « ОСОБА_4 ». На те, як було вказано прізвище дружини українською мовою в її паспорті, увага звернена не була. Підстав сумніватися в діях осіб, які виписували паспорт дружині не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Прізвище його дружини в свідоцтві про смерть було вказано « ОСОБА_5 » з паспорту громадянина України. Спадщину після смерті дружини прийняв він, інших спадкоємців немає. 10.06.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини. Постановою нотаріуса від 11.06.2021 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що він не надав документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем. В усній формі йому було роз`яснено, що фактично у нього та у його покійної дружини різні прізвища, і таким чином рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

26 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити на підставі викладених обставин.

Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради надав суду пояснення відповідно до яких просив розглянути справу та прийняти рішення по суті відповідно до вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила що вона є донькою заявника та померлої, та їй відомо, що існує розбіжність в одній літері прізвища батьків, що унеможливлює прийняття батьком спадщини. Вона не претендує на спадщину, спору про право у неї з заявником не має.

Враховуючи позицію заявника та заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 24 листопада 1973 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2003 року, що було видано Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснили своє право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Їх прізвища зазначені російською мовою як « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 » ( а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , однак відповідно до свідоцтва про смерть з паспорту громадянина України її прізвище було записано як « ОСОБА_5 » (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65128712, 10.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., внесено реєстраційний запис реєстрації спадкової справи № 67801839 за померлою ОСОБА_3 до спадкового реєстру (а.с. ).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. від 11 червня 2021 року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявник не надав документів на підтвердження родинних зв`язків із померлою « ОСОБА_5 » в той час як його прізвище є « ОСОБА_4 ». (а.с.8).

Факт того, що померла « ОСОБА_5 » дійсно є дружиною заявника та має прізвище « ОСОБА_4 » підтверджується вище переліченими матеріалами справи, а саме, свідоцтвом про право власності, свідоцтвом про укладення шлюбу, поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Так, аналізуючи пояснення учасників справи, всі матеріали у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані в заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та невідповідність в написанні прізвища померлої ймовірно обумовлена невірним перекладом на українську, а саме, вказано « ОСОБА_5 », замість « ОСОБА_4 ».

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 статті 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що встановлення вказаного факту підтверджується наданими доказами та необхідне заявнику для реалізації його особистих прав, суд приходить до висновку що існують всі підстави для встановлення фактів, що має юридичне значення, а тому вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановлення цих фактів не суперечить чинному законодавству та тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков