Справа № 602/643/21
Провадження № 2/602/161/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2021 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Майхрук Н. М.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Вальчук М. М., представника відповідача - адвоката Колодовського О. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданніі в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15 січня 2020 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 67. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вони з відповідачем проживають окремо один від одного, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Тому вона звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на дитину. Однак цих коштів буде недостатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня сім`ї. Із часу народження дитини та по даний час позивач ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною одна. Крім того вона знаходиться на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з 02.08.2019 року з діагнозом цукровий діабет І типу середньої важкості, отримує інсулінотерапію. Відповідач ухиляється добровільно приймати участь в утриманні позивача, як матері спільної дитини. Відповідач є працездатним, з задовільним станом здоров`я, інших утриманців не має. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Вальчук М.М. позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві, просять позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат

Колодовський О.В. позовних вимог не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того зазначив, що відповідач проживає у бабусі, яка є пенсіонером, доглядає за нею і не може працювати. Стан здоров`я позивача не є підставою для призначення аліментів, оскільки вона захворіла до шлюбу, шлюб розривався за ініціативою позивача. Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини доходу, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Просить відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.2ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 15 січня 2020 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 67, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 січня 2020 року (а.с.6).

В шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 травня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім`ї № 246/03-16/3, виданої 18.05.2021 року Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області(а.с.8), акта старости сіл Якимівці та Татаринці Лановецької міської ради від 08 червня 2021 року (а.с.9) та копії акта депутата Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 12 серпня 2021 року (а.с.56), ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Син ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на утриманні матері. ОСОБА_2 фінансово не підтримує сім`ю, не бере участі у вихованні сина.

Згідно повідомлення КНП «Лановецька міська лікарня» № 804 від 31.08.2021 року, ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в лікаря ендокринолога з 02.09.2019 року з діагнозом цукровий діабет І типу середньої важкості, отримує інсулінотерапію (а.с.54).

Судовим наказом судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.55).

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року шлюб, зареєстрований 25 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 67, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , розірвано (а.с.57).

Згідно копії довідки про склад сім`ї № 804, виданої 19.07.2021 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2, до складу його сім`ї входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.29).

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України, ОСОБА_8 є пенсіонером за віком (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 не працевлаштований, постійного заробітку чи регулярних доходів не отримує, що підтверджується відомостями із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та Пенсійного фонду України (а.с.31-36).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 270705888 від 16.08.2021 року, ОСОБА_2 не володіє нерухомим майном (а.с.37).

Відповідно до витягу з електронного кабінету водія, ОСОБА_2 не має у власності транспортних засобів (а.с.38).

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно із ст. 84 СК України , дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 ст.84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність направі власності,володіння та/абокористування уплатника аліментівмайна тамайнових прав,у томучислі рухомогота нерухомогомайна, грошових коштів,виключних правна результатиінтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.

Позивач зазначає, що вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною одна, а тому має право на аліменти на своє утримання від відповідача.

Однак, на судовий розгляд справи позивач не надала суду жодних належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, котрі підтверджували б, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина.

У матеріалах справи відсутні докази, які б дали суду змогу дійти висновку про можливість відповідача надавати кошти на утримання позивача до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку.

Таким чином, позивач не довела, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 2500 грн., чи у іншому розмірі.

Оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, як матері, що здійснює догляд за неповнолітнім сином в розмірі 2500 грн., починаючи із дня звернення до суду та проводити до настання трьохрічного віку дитини, слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно дост. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, а тому судовий збір повинен бути віднесений за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-81,89, 141, 258-259,263-265,268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина - відмовити.

Повне судове рішення буде складено 04 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк