Справа № 473/2247/21
"29" вересня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У червні 2021 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 20 грудня 2018 року між ним та відповідачем був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №796399/031016, у межах якого банк відкрив на користь останнього відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250 000 грн. та встановив на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 34 000 грн. зі строком користування протягом 60 місяців (з можливістю пролонгації на той самий строк), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (в розмірі 5 % від суми заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами (крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду), комісійну винагороду за обслуговування використаної частини кредиту у розмірі 3,2 % річних від суми використаної частини кредиту, а також комісію за зняття готівкових кредитних коштів у розмірі 2, 99 % річних від суми знятих коштів.
Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами (процентів), комісійних винагород є обов`язок останнього достроково повернути кредит.
Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 24 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38 957,41 грн., в тому числі:
- заборгованість за кредитом 32 978,17 грн.;
- заборгованість за процентами 4 564,19 грн., а також, відповідно до ст. 625 ЦК України, йому нараховано 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту за період прострочення платежу 416,96 грн., 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів за період прострочення платежу 74,97 грн., інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасним поверненням кредиту за період прострочення платежу 762,79 грн., інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасною сплатою відсотків за період прострочення платежу 160,01 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його зареєстрованого проживання, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між сторонами був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №796399/031016, у межах якого банк відкрив на користь відповідача відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250 000 грн. та встановив на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 34 000 грн. зі строком користування протягом 60 місяців (з можливістю пролонгації на той самий строк), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (в розмірі 5 % від суми заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами (крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду), комісійну винагороду за обслуговування використаної частини кредиту у розмірі 3,2 % річних від суми використаної частини кредиту, а також комісію за зняття готівкових кредитних коштів у розмірі 2, 99 % річних від суми знятих коштів.
Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами (процентів), комісійних винагород є обов`язок останнього достроково повернути кредит.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту.
У зв`язку з цим станом на 24 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором, а саме, заборгованість за кредитом 32 978,17 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника.
Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Водночас, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому, оскільки ОСОБА_1 прострочив виконання зобов`язання, яке є грошовим, а тому з нього на користь банку підлягають стягненню: 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту за період прострочення платежу 416,96 грн.; інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасним поверненням кредиту за період прострочення платежу 762,79 грн.
Що стосується вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, то суд виходить з того, що згідно узгоджених сторонами умов кредитного договору наданий ОСОБА_1 кредит є фактично безпроцентним (0,001 % річних), а тому нараховані банком проценти не відповідають узгодженим сторонами умовам договору. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що в якості заборгованості за процентами за користування кредитом банком фактично нараховано заборгованість за комісією за обслуговування використаної частини кредиту (4 564,51 грн.).
Проте позовна заява не містить вимог про стягнення комісії. В той же час, згідно встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог.
Тому, оскільки позивачем не доведено як наявність заборгованості за процентами за кредитним договором, так і розміру такої заборгованості, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.
За встановлених обставин, також не підлягають стягненню 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів за період прострочення платежу та інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасною сплатою відсотків за період прострочення платежу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1 990,34 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв