УХВАЛА

"01" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря судових засідань Черниш О.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місцеперебування: АДРЕСА_3 ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ Слобожанщина» (місцезнаходження: м. Харків, вул.. Шевченка, 111А) про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, та визнання права власності на Ѕ частину автомобіля, -

в с т а н о в и в :

24.09.2021 до Київського районного суду м. Харкова, за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «ТБ Слобожанщина», в якій позивачка просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/21/033239 від 30.04.2021, укладений між ТОВ «ТБ Слобожанщина» та ОСОБА_3 щодо автомобіля марки Volkswagen моделі Caddy, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 на підставі Договору комісії № 5676/21/033239 від 30.04.2021, укладеного між ТОВ «ТБ Слобожанщина» та ОСОБА_2 ; визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля марки Volkswagen моделі Caddy, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 .

Разом з позовною заявою позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Volkswagen моделі Caddy, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , заборонивши ОСОБА_3 або будь-яким третім особам, що діють від його імені та/або в його інтересах укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили, посилаючись на те, що згоду на відчуження спільного сумісного майна позивача не надавала, та його відчужено незаконно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Заявник в своїй заяві просить розглянути вказану заяву без його участі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Суд звертає увагу на те, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном, а тому, приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження автомобіля марки Volkswagen моделі Caddy, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , є співмірними із заявленими позовними вимогами, тому вважає за необхідне до розгляду справи по суті накласти заборону відчуження на вказаний транспортний засіб, оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому вона підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення заборони відчуження на спірне майно, а не арешту, а в іншій частині заяви суд також відмовляє у зв`язку з неспівмірністю заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на автомобіль марки Volkswagen моделі Caddy, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 - до вирішення справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Позивач: ОСОБА_1 (останнє відоме місцеперебування: АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місцеперебування: АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ).

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ Слобожанщина» (місцезнаходження: м. Харків, вул.. Шевченка, 111А, ).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя Г.А. Зуб