Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2819/20 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді: Талько О.Б.,
суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/1751/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_2 , яка є його колишньою невісткою, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 систематично ображають його, погрожують фізичною розправою, влаштовують сварки, під час яких принижують його та членів його сім`ї. Такі дії вчиняються під час безпосереднього спілкування між ними, спілкування відповідачів із сторонніми людьми, а також за допомогою телефонних дзвінків та смс-повідомлень. Окрім того, відповідачі застосували до нього фізичну силу.
Також ОСОБА_1 пояснює, що ОСОБА_2 , підчас перебування у зареєстрованому шлюбі з його сином, намагалася познайомитися з іншими чоловіками. Перебуваючи разом зі своєю матір`ю на повному утриманні сина, вона вимагала оформити на неї право власності на житло, яке належить його меншому сину. При цьому, вона застосовувала погрози та шантаж, влаштовувала сварки та скандали.
Позивач зазначає, що відповідачі неодноразово безпідставно звинувачували його у вживанні алкогольних напоїв та викраденні дитини, його дружину у невірності, а сина у вживанні наркотичних засобів. При цьому, така неправдива інформація була доведена до відома керівництва військової частини, в якій син проходить військову службу.
У квітні 2020 року відповідачі подали до ОМВК звернення, в якому містилася образлива інформація, яка не відповідала дійсності.
Також стверджує, що відповідачі систематично звертаються до правоохоронних органів з безпідставними звинуваченнями у вчиненні ним кримінальних правопорушень.
Такі дії спричинили моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 100000 грн.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів на свою користь 100000 грн.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачі протягом 2019-2020 років неодноразово створювали для нього членів його сім`ї нестерпні умови, які призвели до значних моральних й фізичних страждань, а також душевних переживань. Своєю поведінкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 словесно та письмово шантажують його та членів його сім`ї. Отже, його звернення до суду з даним позовом зумовлене необхідністю захистити себе та свою родину від неправомірних дій відповідачів.
Вважає, що суд фактично не розглянув спір та залишив поза увагою надані ним докази, які беззаперечно свідчать про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Звертаючись до суду з позовом, він вказав про кожен факт порушення його прав внаслідок неправомірних дій відповідачів. При вирішенні спору суд залишив поза увагою відео- та аудіо записи, роздруківки смс-повідомлень та інші докази неправомірних дій відповідачів.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу.
Представник ОСОБА_2 не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Внаслідок цього між ними тривалий час виникають конфлікти, які вони намагалися вирішити шляхом звернення до органів поліції.
Зокрема, 29 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області із заявою щодо неправомірних дій позивача. Постановою слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області від 11 червня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
За наслідками неодноразових звернень позивача та ОСОБА_2 працівниками поліції проводились перевірки, під час яких встановлено відсутність підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 правовою підставою своїх вимог зазначив ст.23 та 1167 ЦК України.
Так, відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні
Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частин 3,5 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять доказів того, що неправомірними діями відповідачів позивачеві спричинено моральну шкоду. Сторонами не заперечується та обставина, що між ними тривалий час існують вкрай неприязні стосунки. Вказана обставина також підтверджується їхніми чисельними зверненнями до правоохоронних органів. Однак, сам лише факт таких звернень, а також винесення постанови про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 , не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Таким чином, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: