Справа № 357/3088/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2021 року представник відповідача-1 ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить: 1) скасувати (зняти) обтяження: заставу транспортного засобу належного на праві власності ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 0 на користь АКБ «УкрСиббанк», в подальшому перереєстровану на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код 34047020), про що внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 13990392 від 04.11.2013 року; 2) зобов`язати нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу, обраного ОСОБА_1 або її законним представником на власний розсуд, вчинити дії для вилучення відповідного запису про обтяження із Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2016 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирової В.В., до: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0. При вирішенні справи судом не враховано наявність права обтяження з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 у АКІБ «УкрСиббанк», а в подальшому, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, і в ПАТ «Дельта Банк». Оскільки у ОСОБА_1 відсутнє зобов`язання за кредитним договором, відсутнє і право на забезпечення виконання зобов`язань. Вважає, що суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2016 року у справі № 357/3088/16-ц відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирової В.В., до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 105 000 грн. строком до 15.01.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить позовні вимоги: 1) стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 318 716,70 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 95 789,31 грн. тіло кредиту; 128 989,36 грн. відсотки; 88 824,98 грн. пеня; 2 873,68 грн. сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту; 2 239,37 грн. сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту; 2) стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 780,75 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 18.04.2019 року у справі № 464/944/17, зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином випадки коли суд може ухвалити додаткове рішення по справі чітко визначені ч. 1 ст. 270 ЦПК України та такі випадки розширенню не підлягають.

Посилання позивача на п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд вважає безпідставними, оскільки полягають у невірному тлумаченні даної правової норми, враховуючи обставини даної справи та предмет позову стягнення заборгованості.

Крім того, вимога скасувати (зняти) обтяження не була заявлена та не була предметом судового розгляду, а тому у суду відсутні підстави виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, під час ухвалення рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 14.11.2016 року було розглянуто всі позовні вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, відповідачем зустрічний позов не заявлявся, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач та відповідач, на підставі чого ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. 2, 4, 81, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов