Справа №443/1232/21
Провадження №2/443/1220/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 жовтня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної невиконанням зобов`язання, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки по справі ОСОБА_2 у його користь 67500,00 грн.-шкоду, спричинену нею невиконанням зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір з фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270,00 грн. 00 коп..

Так, у відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою складає 908,00 грн.

До матеріалів справи додано квитанцію № 0.0..1 про сплату судового збору ОСОБА_1 у розмірі 640.00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 268,00 грн. за вказаними нижче реквізитами: Отримувач коштів ГУК Львiв/Жидачівська тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) ; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0013865. Код класифікації доходів бюджету 22030101;Призначення платежу*; *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Жидачівський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа).

Абзацом 2 п.27 Постанови №10 Пленуму ВСС України від 17.10.2014 передбачено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна, зокрема, містити: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини .

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

В позові позивач просить стягнути з відповідачки по справі ОСОБА_2 у його користь 67 500,00 грн.- шкоду, спричинену нею невиконанням зобов`язання, проте позивач зазначає, що згідно розписки, наданої ОСОБА_3 остання получила від позивача 2 500,00 грн., за які віддає 3 сотки присадибної землі. В позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 віддала йому у користування зазначену земельну ділянка та у майбутньому зобов`язувалась оформити на нього право власності, проте не виконала дане зобов`язання.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. . Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Позивачем не надано договору з тексту якого б вбачався обов`язок відповідачки щодо вчинення будь-яких дій, а відтак би вказував на порушення прав позивача.

Відтак, позивачу необхідно зазначити належний спосіб захисту передбачений законодавством, норми права які порушено відповідачкою, а долучена до матеріалів справи копія розписки в розумінні ст. 1046 ЦК України є договором позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Тлумачення ст.ст. 1046 та 1047 ЦК України вказує про те, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Проте, позивач у позовній заяві просить стягнути шкоду у розмірі 67 500,00 грн. спричинену відповідачкою невиконанням зобов`язання, однак не зазначає якого саме зобов`язання та не надає доказів існування такого зобов`язання.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір відповідно до заявлених вимог, у розмірі та порядку визначеному ЗУ «Про судовий збір», про що надати суду підтверджуючий сплату документ чи надати докази звільнення від сплати судового збору, а також надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У зв`язку з вищевикладеним суд позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України суд, -

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://gd.lv.court.gov.ua/sud1307/.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Р.Г. Равлінко