Дата документу 30.09.2021 Справа № 324/842/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/842/20
Провадження №22-ц/807/3017/21
Головуючий в 1-й інстанції Смокович М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2021 року, ухвалене у м. Оріхів (повний текст рішення складено 26 травня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області із позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в якій просив суд скасувати наказ № 26/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо» від 19.06.2020 року, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що позивач працює головним механіком в структурному підрозділі «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Також позивач є членом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Пологівського локомотивного депо. 19.06.2020 року наказом № 26/с позивачу оголошено догану, з чим позивач не згоден. Зокрема позивач вказує, що однією з підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протокол оперативної наради від 18.06.2020 року. Однак відповідачем було порушено порядок проведення даної оперативної наради, оскільки протокол не підписаний секретарем наради, на нараду не було запрошено позивача та не було запитано згоду на його притягнення до дисциплінарної відповідальності у профспілки, членом якої він є. Також підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали пояснення працівників депо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також в протоколі оперативної наради зазначено, що він (позивач) відмовився від надання пояснень, про що було складено акт, однак від пояснень він не відмовлявся та про складений акт йому нічого не відомо. Крім цього, відповідачем було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності не дивлячись на те, що відповідач отримав обґрунтовану відмову у наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку із зазначеним позивач просив скасувати наказ від 19.06.2020 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено.

Скасовано наказ № 26/с від 19.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо», винесений в.о. начальника Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Вабілевим О.Р., яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, Акціонерне товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що враховуючи відсутність колективного договору, укладеного між профспілковою організацією ВПЗУ локомотивного депо Пологи та відповідачем, та з урахуванням наявності іншої діючої профспілкової організації у відповідача, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були відсутні підстави для отримання профспілковою організацією ВПЗУ локомотивного депо Пологи будь якої згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює головним механіком в структурному підрозділі «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Позивач обраний заступником голови Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України локомотивного депо Пологи Придніпровської залізниці, що підтверджується протоколом №1 загальних зборів членів Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України локомотивного депо Пологи Придніпровської залізниці від 12.07.2016 року.

28.05.2020 року в.о. начальника Пологівського локомотивного депо було направлено голові Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України локомотивного депо Пологи Придніпровської залізниці лист із проханням надати дозвіл на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

11.06.2020 року на адресу в.о. начальника Пологівського локомотивного депо направлено лист голови Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України локомотивного депо Пологи Придніпровської залізниці, в якому зазначено про відмову у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та зазначене обґрунтування такої відмови, а саме: недоведеність факту вчинення проступку ОСОБА_1 , не зазначено, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

18.06.2020 року було проведено нараду під головуванням в.о. начальника Пологівського локомотивного депо Вабілева О.Р., за результатами якої складено протокол вказаної наради. Згідно до вказаного протоколу, на нараді встановлено, що 15.05.2020 року на територію депо без дозволу керівництва, оформлення перепустки та необхідних документів заїхав транспортний засіб, який не знаходиться на балансі Пологівського локомотивного депо і без супроводження представництва адміністрації прослідував до механічного цеху. За порушення перепускного режиму по підприємству наказом начальника від 26.05.2020 року № 24/с сторожа ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. З пояснень майстра локомотивного депо механічного цеха ОСОБА_2 та фрезерувальника цього ж цеха ОСОБА_3 встановлено, що в приміщення цеху зайшла стороння особа працівник ПРП «Мінерал» та головний механік депо ОСОБА_1 . При відсутності у працівника ПРП «Мінерал» матеріальної перепустки на ввезення/вивезення матеріальних цінностей, письмового дозволу на проведення робіт по обточці за підписом керівника підприємства, про що було відомо головному механіку ОСОБА_1 , він надає вказівку майстру механічного цеху ОСОБА_2 на проведення робіт по обточці шпоночної канави полумуфти для потреб іншого підприємства, при цьому письмового дозволу керівника підприємства на проведення цих робіт не має, чим перевищує межі своєї компетенції. Наявність цього пропуску є ознакою порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 . Головним механіком ОСОБА_1 також були порушені вимоги п. 1, п. 12 наказу від 06.03.2020 року № 151 «Про перепускний режим депо» (виконавець ОСОБА_1 ) в частині не дотримання порядку допуску на територію депо сторонніх осіб, який виключає можливість проникнення на територію осіб, які не мають на те правових підстав або відповідного дозволу, а також ввезення/вивезення матеріальних цінностей без відповідного дозволу. Неналежне виконання наказів керівника, надання заявки на проведення робіт по обточці деталей сторонній організації без оформлення письмового дозволу, відсутність належним чином оформлених фінансових документів на роботи при яких використовується робочий час фрезерувальника, використання обладнання та електрична енергія підприємства призвели до нанесення збитків у сумі 212 грн., що також є складовими в порушенні посадових обов`язків головним механіком ОСОБА_1 , в частині відповідальності за нанесення збитку та невиконання наказів керівництва. Головним механіком ОСОБА_1 порушені вимоги ст. 139 КЗпП України та вимоги п. 10.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Пологівського локомотивного депо в яких вказано, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, додержувати трудової і технологічної дисципліни, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Керівництвом депо на ім`я головного механіка ОСОБА_1 направлено повідомлення № 111 від 18.06.2020 року щодо прибуття його на оперативну нараду при начальнику депо з особистим письмовим поясненням. Від надання письмового пояснення працівник відмовився, про що був складений акт. Керівництву депо надійшло рішення від 11.06.2020 року № 07/20 первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Пологівського локомотивного депо про ненадання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, було вирішено за неналежне виконання посадових обов`язків механіка ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності догана, згідно ст. 147 КЗпП України.

Наказом № 26/с від 19.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо», ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. В обґрунтування наказу вказано порушення, встановлені на оперативній нараді 18.06.2020 року.

Згідно до відмітки на вказаному наказі, ОСОБА_1 був ознайомлений із наказом 19.06.2020 року та вказав свої зауваження щодо цього наказу.

Задовольняючи вимоги позову суд першої інстанції зазначив, що з огляду на встановлені судом порушення при винесенні спірного наказу, а також враховуючи те, що до дисциплінарної відповідальності у виді догани позивач, який є членом виборного профспілкового органу, притягнутий без згоди останнього та за наявності обґрунтованої відмови профспілкового органу на таке притягнення, що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України, позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності.

Як установлено судом першої інстанції, рішенням профспілкового органу від 11.06.2020 року відмовлено в наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з мотивів недоведеності факту вчинення проступку ОСОБА_1 , не зазначенням чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено відповідачем без згоди профспілкового органу, членом виборного органу якого є позивач, що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України, так як реалізувати своє право на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач міг лише за наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є позивач ОСОБА_1 .

Крім цього, як зазначено у спірному наказі порушення, яке інкримінується позивачу, було вчинено 15.05.2020 року, а тому при винесенні спірного наказу порушено строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки таке порушення було виявлено 15.05.2020 року та крайній строк для притягнення до відповідальності за таке порушення 15.06.2020 року, тоді як наказ був винесений 19.06.2020 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30 вересня 2021 року

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков