21.09.2021 Справа № 363/1288/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Баличевої М.Б., за участю секретаря Ланської І.Є., прокурора Івашина О.Є., представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Київської обласної державної адміністрації, Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СРТ-10», ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року прокурор в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом про визнати недійсними розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 09.04.2008 р. №№571-591 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність громадян», визнати недійсним рішення Вишгородської міської ради Вишгородської міської ради №34/18 від 25.06.2010 р. про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, визнати недійсними державні акти, визнати недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребувати земельні ділянки у власність держави в особі Кабінету Міністрів України.

У подальшому, після остаточного уточнення позовних вимог 27.11.2017 року, прокурор просив викласти прохальну частину позовної заяви у наступній редакції:

- визнати недійсними розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 09.04.2008 №№571-591 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність громадян»;

- визнати недійсним рішення Вишгородської міської ради №34/18 від 25.06.2010 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок»;

- визнати недійсним договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 19.01.2016, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі якого передано під забудову земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0158;

- визнати недійсним договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 10.04.2017 р., укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на підставі якого передано під забудову земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0159;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки загальною площею 2,97 га з кадастровими номерами :01:001:0208, :01:001:0209, :01:001:0210, :01:001:0211, :01:001:0212, :01:001:0213, :01:001:0214, :01:001:0215, :01:001:0216, :01:001:0201, :01:001:0202, :01:001:0203, :01:001:0204, :01:001:0205, :01:001:0206, :01:001:0207, :01:001:0217, :01:001:0218, :01:001:0219, :01:001:0220, :01:001:0221, що розташовані на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 18 343 032,40 грн.:

- ОСОБА_10 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки площею 2,97 га (кадастрові номери :01:001:0157, :01:001:0156, :01:001:0155), що розташовані на території Вишгородської міської ради ринковою варстістю 18 734 760 грн.,

- ОСОБА_9 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки площею 1,98 га (кадастрові номери :01:001:0153, :01:001:0154), що розташовані на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 12 489 840 грн.

- ТОВ «СРТ 10» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки загальною площею 1,542 га (кадастрові номери :01:001:0151, :01:001:0152), що розташовані на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 9 726 936 грн.

- ОСОБА_3 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 5,88 га (кадастровий номер :01:007:0101) ринковою вартістю 18 545 520 грн.;

- ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 2,97 га з кадастровим номером :01:007:6001, що розташована на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 18 734 760 грн.;

- ОСОБА_5 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,99 га з кадастровим номером :01:001:0158, що розташована на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 624 4920 грн.;

- ОСОБА_7 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,99 га з кадастровим номером :01:001:0159, що розташована на території Вишгородської міської ради ринковою вартістю 624 4920 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою Київської області виявлено порушення щодо відведення земель лісогосподарського призначення на території Вишгородського району Київської області. Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 09.04.2008 року №№571-591 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність громадян» змінено цільове призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею 20,79 га на земельні ділянки сільськогосподарського, та передано у власність 21 громадянину для ведення особистого селянського господарства.

Справа розглядалася судами неодноразово. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2016 року у задоволенні позову заступнику прокурора Київської області, про визнання недійсним розпоряджень голови обласної державної адміністрації від 09.04.2008 року №№571-591 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність громадянам», визнання недійсним рішення Вишгородської міської ради №34/18 від 25.06.2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, визнання недійсним державних актів на землю, визнання недійсним державної реєстрації та витребування земельних ділянок у власність держави відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.11.2016 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.06.2017 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. Рішення вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29.11.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року в задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України задоволено частково, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року скасовано (у мотивувальній частині), у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України відмовлено.

Постановою Верховного суду від 04 листопада 2020 р. касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України задоволено частково, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2018 р. та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанцїі.

Верховний суд у вищевикладеній постанові зазначив про необхідність надання належної оцінки доводам і запереченням сторін та поданим ними доказам, встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

11.12.2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Вишгородського районного суду Київської області.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.08.2021 року замінено первісного позивача заступника прокурора Київської області на його правонаступника Київську обласну прокуратуру.

Ухвалою Вишгородського районеного суду Київської області від 17.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.09.2021 року замінено третю особу ОСОБА_40 його правонаступником ОСОБА_23 , якою подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні прокурор заявлений позов підтримав, з урахуванням уточнених позовних вимог від 27.11.2017 року та просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що Кабінет Міністрів України дізнався про порушення свого права з моменту отримання позову від прокуратури, тобто в 2015 році.

Представник відповідача Київської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив застосувати позовну давність до заявлених вимог, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача Вишгородської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «СРТ-10», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, крім того повідомлялись через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, крім того просив у зв`язку зі спливом позовної давності, у позові відмовити повністю. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що земельні ділянки, витребовування яких є предметом позову, не відносяться та не відносилися до лісового фонду, а також не перебували у користуванні будь-яких лісогосподарських підприємств.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позову та просив застосувати позовну давність і відмовити у задоволенні позовних вимог. Надав відзив, в якому зазначив, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження виділення земельних ділянок саме «єдиним масивом».

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, крім того повідомлялись через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, розпорядженнями голови Київської обласної державної адміністрації від 9 квітня 2008 року №№ 571-591 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність громадян» змінено цільове призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею 20,71 га на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та передано їх у власність 21 громадянину для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 34/18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, що знаходяться у власності громадян, загальною площею 14,4120 га, з ведення особистого селянського господарства на землі змішаного використання (промисловості, комерційного використання, громадського призначення, житлової забудови) в адміністративних межах м. Вишгород Київської області (в межах населеного пункту). Змінено цільове призначення земельних ділянок, які належать ОСОБА_10 площею 0,520 га, площею 0,9900 га, площею 0,9900 га, площею 0,9900 га, площею 0,9900 га, площею 0,9900 га та площею 0,9900 га, ОСОБА_15 площею 0,9900 га, ОСОБА_13 площею 0,9900 га та площею 0,9900 га, ОСОБА_41 площею 0,9900 га, площею 0,9900 га та площею 0,9900 га, ОСОБА_14 площею 0,9900 га.

На підставі вказаних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації Управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області зареєстровані та видані:

- державний акт серії ЯЖ 210330 на право власності ОСОБА_42 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0152 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ 210331 на право власності ОСОБА_39 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0161 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ 210332 на право власності ОСОБА_37 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0160 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210333 на право власності ОСОБА_27 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:006 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210334 на право власності ОСОБА_20 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0002 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210335 на право власності ОСОБА_30 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0153 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210336 на право власності ОСОБА_35 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0158 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210337 на право власності ОСОБА_26 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0009 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210338 на право власності ОСОБА_32 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0155 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210339 на право власності ОСОБА_38 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0162 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210340 на право власності ОСОБА_25 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0005 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210341 на право власності ОСОБА_19 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0001 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210342 на право власності ОСОБА_31 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0154 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210343 на право власності ОСОБА_34 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0157 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210344 на право власності ОСОБА_29 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0151 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210345 на право власності ОСОБА_36 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0159 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ҐЖ №210346 на право власності ОСОБА_33 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0156 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210347 на право власності ОСОБА_24 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0008 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210348 на право власності ОСОБА_40 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0007 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ №210349 на право власності ОСОБА_21 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0003 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області;

- державний акт серії ЯЖ№210350 на право власності ОСОБА_22 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0004 загальною площею 0,999 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області.

У подальшому, ОСОБА_39 на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2008 року № 202 відчужив свою земельну ділянку на користь ОСОБА_15 , якій 4 вересня 2008 року видано новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №678505, а рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 34/18 змінено цільове призначення цієї земельної ділянки на землі змішаного використання (промисловості, комерційного використання і громадського призначення). Після цього вона здійснила поділ земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0161 на 7 земельних ділянок та одержала на них державні акти.

ОСОБА_38 на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2008 року № 170 відчужила свою земельну ділянку на користь ОСОБА_14 , якому 4 вересня 2008 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №678506, а рішенням Вишгородської міської ради Київської від 25 червня 2010 року № 34/18 змінено цільове призначення цієї земельної ділянки на землі змішаного використання (промисловості, комерційного використання і громадського призначення). У подальшому ОСОБА_14 провів розподіл своєї земельної ділянки на 7 ділянок, одержавши на них державні акти, у результаті чого відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 30 липня 2013 року № 956 земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0217 на користь ОСОБА_18 , за якою на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Юрченко І.Г. №4507959 від 30 липня 2013 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

Також ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 на підставі договорів купівлі-продажу від 7 липня 2008 року №№ 190, 194, 198 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_13 , якому 4 вересня 2008 року видано нові державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЖ №678504, №678503, №678502. Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 34/18 змінено цільове призначення земельної ділянки на землі змішаного використання (промисловості, комерційного використання і громадського призначення). Потім ОСОБА_13 здійснив поділ своєї земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0160 на 7 земельних ділянок і одержав на них державні акти. На підставі договору купівлі-продажу від 5 лютого 2015 року № 477 відчужив земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0158 на користь ОСОБА_17 , за яким на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Кравцової О.В. №19130090 від 5 лютого 2015 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу від 5 лютого 2015 року № 478 відчужив земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0159 на користь ОСОБА_16 , за яким на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_43 №19130090 від 05 лютого 2015 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_34 , ОСОБА_29 , ОСОБА_42 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 на підставі договорів купівлі-продажу від 7 липня 2008 року №№ 182, 174, 186, 178, від 8 липня 2008 року №№ 4188, 4196, 4192 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_10 , якій 4 вересня 2008 року видано нові державні акти на право власності на земельні ділянки.

ОСОБА_10 на підставі договорів купівлі-продажу від 19 серпня 2010 року №№ 2029, 2030 відчужила дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0152 та :01:001:0151 на користь ТОВ «СРТ 10», якому 9 листопада 2010 року видано нові державні акти.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0153 та :01:001:0154 ОСОБА_10 відчужила на користь ОСОБА_9 , про що на державних актах серії ЯЖ №678497 та ЯЖ №678498 проставлені відповідні відмітки.

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на підставі договорів купівлі-продажу від 8 липня 2008 року №№ 4180, 4176, 4172 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_41 , якому 4 вересня 2008 року видано нові державні акти на право власності на земельні ділянки. ОСОБА_41 за заявою від 6 липня 2012 року № 934 провів поділ своїх трьох земельних ділянок загальною площею 2,97 га на 28 земельних ділянок і 4 жовтня 2012 року одержав на них нові державні акти. На підставі договорів купівлі-продажу від 9 серпня 2013 року ОСОБА_41 відчужив 24 земельні ділянки на користь ОСОБА_1 , ще 3 земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 31 липня 2013 року відчужив на користь ОСОБА_11 , одну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2014 року відчужив ОСОБА_12 .

Земельні ділянки ОСОБА_1 загальною площею 2,603 га були об`єднані, у результаті чого утворилися три земельні ділянки із кадастровими номерами :01:007:0180, :01:007:0181, :01:007:0179, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1

ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_40 , ОСОБА_24 та ОСОБА_26 на підставі договорів купівлі-продажу від 27 травня 2008 року №№ 3322, 3329, 3333, 3337, 3341, 3345 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_3 , якій 18 грудня 2008 року видано один державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,88 га серії ЯЖ №690719.

Також земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0159 придбав ОСОБА_7 про що 15.03.2017 р. за №34272159 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості. У подальшому вказану земельну ділянку передано ОСОБА_6 на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 10.04.2017 р., про що 07.06.2017 р. за №35554008 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12..2016 р. №1342 земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0158 придбав ОСОБА_5 , про що 13.12.2016 р. за №32887312 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості. У подальшому вказану земельну ділянку передано ОСОБА_6 на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 19.01.2016 р. (згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно), про що 16.02.2017 р. за №33883503 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості.

ОСОБА_8 24.10.2017р. придбала земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0215, :01:001:0216, про що укладені договори купівлі-продажу №№1116 та 1117, а до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.10.2017р. за №№ 37737260, 377738286 внесено відповідні відомості.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором на підтвердження доводів позовної заяви, крім безпосередньо оскаржуваних розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації та рішення Вишгородської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, додано витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, фототаблицю, листи Управління Держземагентства у Вишгородському районі від 08.09.2014 року та Вишгородської міської ради від 11.08.2014 року №2-28/1111 про те, що виділені земельні ділянки відносяться до компетенції Вишгородської міської ради.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ст. 176 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження), межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом.

У постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 6-2686цс16 зроблено висновок про те, що «сільська, селищна, міська рада має повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які віднесено до земель комунальної власності та у межах населеного пункту ( села, селища, міста). Межі населеного пункту встановлюються, змінюються відповідними компетентними органами у відповідності до положень земельного законодавства та законодавства про містобудівну діяльність, яке діяло на час утворення населеного пункту або зміни його меж. Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункті не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/ або зміни меж. У постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 391/1055/14-ц та постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 357/7270/17 зроблено правовий висновок, що допустимими доказами, які підтверджують встановлені межі населеного пункту, є лише рішення відповідного компетентного органу або інші правові документи, виготовлені та/або прийняті компетентними органами відповідно до законодавства, що діяло на час утворення населеного пункту, його розбудови або фактичного встановлення/зміни меж.

Водночас, докази щодо здійснення встановлення меж території населеного пункту на місцевості, закріплення їх межовими знаками, внесення необхідних відомостей до державного земельного кадастру, що свідчили би про наявність компетенції Вишгородської міської ради на розпорядження спірними земельними ділянками прокурором та позивачами не надані, у матеріалах справи відсутні.

Частиною 2 ст. 173 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного розпорядження визначено, що межі, району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтуванням їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.

Отже, прокурором не надано доказів того, що спірні земельні ділянки на момент винесення оскаржуваних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації знаходилися у межах м. Вишгород.

Також, на підтвердження того, що спірні земельні ділянки, які виділялися оскаржуваним розпорядженням Київської обласної державної адміністрації, є єдиним масивом і відносяться до земель лісового фонду, прокурором було надано лише фототаблицю, яка не відповідає вимогам щодо належності та достатності доказів, оскільки не дає можливості встановити категорію земель та їх місцезнаходження.

На спростування доводів прокурора, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Крезе О.О. долучені належним чином завірені копії відповідей:

- Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» від 27.04.2021 року № 077/239-343 про те, що спірні земельні ділянки не відносилися раніше до земель лісового фонду комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство»;

- Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 28.04.2021 року № 04-28/676 про те, що спірні земельні ділянки не відносилися та станом на 01.01.2008 року не відносились до земель лісогосподарського призначення, не перебували у користуванні підприємств, діяльність яких координується управлінням;

- ДП «Спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблагроліс» від 05.05.2021 року № 134 про те, що спірні земельні ділянки не накладаються на лісовий фонд ДП «СЛП «Київоблагроліс»;

- Українського державного проектного Лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 30.04.2021 року № 36, про те, що спірні земельні ділянки не відносяться до лісового фонду згідно картографічних даних, наявних у даної установи;

- Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» від 30.04.2021 року № 91 про те, що земельні ділянки не відносяться до земель лісогосподарського призначення ДП «Київська ЛНДС», у користуванні ДП «Київська ЛНДС» не знаходиться, лісогосподарська діяльність цим підприємством на даних земельних ділянках не здійснюється.

Зі змісту даних письмових доказів вбачається, що земельні ділянки, витребовування яких є предметом позову в цій справі, не відносяться та не відносилися до лісового фонду, а також не перебували у користуванні будь-яких лісогосподарських підприємств.

Відтак, прокурором в суді не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували належність даних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення, а фототаблиця, яка міститься у матеріалах справи, не відповідає вимогам повноти, достовірності та належності доказів.

У свою чергу, прокурор посилався на пріоритет приписів Земельного кодексу над приписами Лісового кодексу, посилаючись на ч.2 ст.3 Земельного кодексу, яка встановлює, що земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу із одночасним посиланням на ч.9 ст. 149 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), згідно якої Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні - ріллю, багаторічні насадження для нелісогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб.

Оскільки з наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається, що спірні земельні ділянки не вилучалися з користування жодного лісогосподарського підприємства та не перебували у постійному користуванні, дані доводи позовної заяви не можуть братися до уваги.

Щодо посилання у позовній заяві на недотримання відповідачами приписів ст. 207 ЗК України як підстави для скасування оскаржуваних розпоряджень щодо обов`язку сплати втрат сільськогосподарських угідь у зв`язку зі зміною цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на землі змішаного використання, то зважаючи на двомісячний термін сплати даних платежів згідно п.4 Постанови Кабінету міністрів України від 17 листопада 1997 р. №1279 дана обставина не може бути критерієм оцінки законності даних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації.

Доказів на підтвердження незаконності оскаржуваного рішення Вишгородської міської ради №34/18 від 25.06.2010 р. прокурором та позивачами не надано.

Так само не надано доказів та не наведено підстав щодо визнання недійсними договорів про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 10.04.2017 р., укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі якого передано під забудову земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0159, а також аналогічного договору, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі якого передано під забудову земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0158.

Таким чином, суд вважає, що в задоволені позову, слід відмовити, оскільки надані позивачем на підтвердження заявлених ним вимог документи не доводять факту, що спірні земельні ділянки відносяться та відносилися до лісового фонду, а також перебували у користуванні будь-яких лісогосподарських підприємств.

Представниками відповідачів Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ТОВ «СРТ-10», ОСОБА_3 заявлено про сплив строку позовної давності.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц; від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц; від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц; від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16; від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц; від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц ; № 522/2201/15-ц та № 522/2110/15-ц; від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12; від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 ; від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог без застосування вимог ст. 267 ЦК України, у зв`язку з необґрунтованістю вимог Київської обласної прокуратури, оскільки вони не були доведенні під час розгляду справи належними та допустимими доказами по справі.

Згідно приписів ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Київської обласної державної адміністрації, Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СРТ-10», ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Киїського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01 жовтня 2021 року.

Головуючий: М.Б. Баличева