Справа № 654/2183/21
Провадження №2/654/951/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

Позивач 04 серпня 2021 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Сімейне життя не склалося через різні інтереси та погляди на життя, перестали бути пов`язані спільним побутом, два роки проживають окремо один від одного, тому позивач просить розірвати шлюб.

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву та просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу бажає повернути дівоче прізвище.

Заслухавши відповідачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09 березня 2013 року, актовий запис №25.

Сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд встановив, що сторони не проживають разом останні два роки, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

За бажанням відповідачки суд повертає їй дошлюбне прізвище ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.104, 105 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 09 березня 2013 року Відділом державної реєстрації атів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №25 - розірвати.

Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко