СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/130/21
ун. № 759/6699/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Дмитришиної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: заступник начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роман Федорченко, стягувач ОСОБА_2 на бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві щодо зняття арешту з майна скаржника, суд

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року скаржник звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві щодо зняття арешту з його майна .

Вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2020 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Полінським Вячеславом Андрійовичем було відкрито виконавче провадження №63293600 з примусового виконання виконавчого листа №759/6699/20 від 09.09.2020 року виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.04.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Скаржник зазначає, що при відкритті виконавчого провадження 21.10.2020 року - старшим державним виконавцем Полінським В.А. було винесено ряд постанов для забезпечення примусового виконання.

Скаржник зазначає, що оскільки було накладено арешт на його кошти, як боржника, він не зміг скористатися своєю банківською карткою та у такий спосіб дізнався про виконавче провадження та на додаток мессенджер «Вайбер» отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 29.10.2020 року №63293600/3, відповідно до якої: загальна заборгованість по аліментах відповідно до виконавчого листа №759/6699/20 від 09.09.2020 року, станом на 30.09.2020 року становить 8000 гривень.

Скаржник зазначає, що 02.11.2020 року було сплачено вищевказаний борг, та по теперішній час він продовжує щомісячно сплачувати аліменти та копії квитанцій він відправляв на додаток мессенджер «Вайбер» мобільного телефону старшого державного виконавця Полінського В.А.

Скаржник зазначає, що після сплати боргу старшим державним виконавцем Полінським В.А. було знято арешт з карткових рахунків та обмеження користування транспортними засобами, обмеження виїзду за кордон, та внесено інформацію до Реєстру боржників, щодо відсутності будь-якого боргу за ним.

Скаржник зазначає, що в подальшому йому стало відомо, що згідно постанови №63293600 від 21.10.2020 року старшим державним виконавцем Полінським В.А. в межах виконавчого провадження було накладено арешт на все майно скаржника, який не було скасовано у зв`язку з погашенням заборгованості. У зв`язку з чим він звернувся 23.04.2021 року до старшого державного виконавця з заявою про зняття арешту з його майна та звернувся зі скаргою до начальника Голосіївського РВ ДВС та просив зняти арешт.

Скаржник зазначає, що 01.06.2021 року він отримав відповідь - від 26.05.2021 року заступника начальника Голосіївського РВ ДВС Федорченко Романа в якій зазначалось, що відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роман Федорченко стосовно відмови у знятті арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , постановою про арешт майна боржника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №63293600 від 21.10.2020 року, реєстраційний (індексний) номер обтяження 54973697, неправомірною та зняти арешт накладений на все майно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , постановою про арешт майна боржника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №63293600 від 21.10.2020 року, реєстраційний (індексний) номер обтяження 54973697.

15.06.2021 року ухвалою суду призначено розгляд справи та витребувано копію виконавчого провадження (а.с. 146).

У судове засіданні, яке було призначено на 30.09.2021 року заступник начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 33), про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 36).

Від скаржника надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 43).

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським В.А. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 21.10.2020 по ВП№63293600 з метою забезпечення виконання виконавчого документа виникла необхідність накласти арешт на все майно боржника (а.с. 118).

Судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 29.10.2020 №63293600/3 загальна заборгованість відповідно до виконавчого листа №759/6699/20 від 09.09.2020, що виданий Святошинським районним судом м. Києва станом на 30.09.2020 року становить 8000,00 грн. (а.с. 119).

Судом встановлено, що 02.11.2020 року ОСОБА_4 перерахував заборгованість 8195,30 грн. по виконавчому провадженню 63293600 (а.с. 120).

Судом встановлено, що 05.11.2020 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським В.А. винесено постанову про скасування заходів примусового виконання, згідно якої зазначено, що станом на 05.11.2020 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_4 погашена в повному обсязі (а.с. 124-125).

Судом встановлено, що 28.10.2020 року на адресу ОСОБА_5 перераховано 4000,00 грн. аліментів (а.с. 120).

Судом встановлено, 17.11.2020 року, 24.12.2020 року, 25.01.2021 року, 27.02.2021 року, 25.03.2021 року, 21.04.2021 року на адресу ОСОБА_5 перераховано аліменти в загальній кількості 14 000,00 грн. (а.с. 121-123).

Судом встановлено, що згідно відповіді на скаргу від 26.05.2021 року, яка підписана заступником начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федорченко Р. заборгованість за аліментами ОСОБА_1 станом на 30.09.2020 становила 18000,00 грн. В подальшому, в листі зазначено, що 29.10.2020 державним виконавцем відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 29.10.2020 здійснено перерахунок заборгованості, яка станом на 30.09.2020 становила 8000,00 грн. та 02.11.2020 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти у сумі 8195,30 грн. а 06.11.2020 державним виконавцем перераховано кошти у розмірі 8000,00 грн. на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості по аліментах; 195,30 грн. на користь держави в рахунок погашення витрат виконавчого провадження (а.с. 135-136).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Частиною 4,5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У судовому засіданні встановлено, що у скаржника відсутня заборгованість зі сплати періодичних платежів, а тому відсутні підстави для подальшої дії арешту майна. При цьому, у своїй відповіді заступник начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федорченко Р. також зазначає про відсутність у скаржника ОСОБА_1 зазначеної заборгованості.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

За таких обставини, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, так як скаржником за змістом заявленої скарги доведено та іншою стороною в силу принципу змагальності сторін не спростовано обґрунтованості вимог, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: заступник начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роман Федорченко, стягувач ОСОБА_2 на бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві щодо зняття арешту з майна скаржника - задовольнити .

Визнати бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роман Федорченко стосовно відмови у знятті арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , постановою про арешт майна боржника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №63293600 від 21.10.2020 року, реєстраційний (індексний) номер обтяження 54973697 - неправомірною.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт накладений на все майно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , постановою про арешт майна боржника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №63293600 від 21.10.2020 року, реєстраційний (індексний) номер обтяження 54973697.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.М.Шум