Номер провадження 2/243/119/2021
Номер справи 243/4952/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27 » вересня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Кіфарець (Олійник) А.Ю., Каліух К.М., Симонової В.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Леончук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області Холостової Тетяни Олександрівни, комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області Холостової Т.О., КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він до 21.12.2019 року працював заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення у комунальному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ( далі КП «ЦПМСД» з моменту утворення (01.01.2012 року) даного лікувально-профілактичного підприємства. З грудня 2013 року, окрім основної посади, за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки виконував роботу лікаря-статистика. Наказом КП «ЦПМСД» від 25.06.2018р. № 12к/тр «Про внесення змін до штатного розкладу КП «ЦПМСД» було скорочено посаду лікаря-статистика (код КП 2229.2) - 1 посада. З`ясовуючи, яким чином у подальшому буде виконуватись об`ємна робота лікаря-статистика він дізнався, що з 01.01.2012 року 0,5 ставки лікаря-статистика до часу скорочення цієї посади 31.08.2018 року займала та отримувала заробітну плату головний лікар КП «ЦПМСД» ОСОБА_3 , при цьому, не виконуючи абсолютно ніякої роботи за даною посадою. Тобто, умисно і безпідставно отримувала використовуючи своє службове становище чуже майно у вигляді додаткової безпідставної заробітної плати, що слід, на його думку, кваліфікувати, як злочин за п.2 ст.191 КК України.

12.12.2018 року позивачем до Слов`янського відділу поліції ГУНП Донецької області була подана заява про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого п.2 ст. 191 КК України. Відомості про це були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002660.

З метою зупинення заходів негативного впливу до позивача, та припинення фінансових зловживань в медичному підприємстві, які здійснювались головним лікарем КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостовою Т.О., відповідно до Конституції України, яка гарантує можливість кожному громадянину безпосередньо звертатися, направляти індивідуальні і колективні письмові звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування та їхніх посадових осіб, з пропозиціями про поліпшення їх діяльності або критику недоліків у їх роботі, що є важливим засобом виявлення і виправлення порушень закону, допомоги щодо їх усунення і попередження, листом від 03.06.2019 року на ім`я засновника КП «ЦПМСД» в особі голови Слов`янської районної ради Чернікова К.Г., він повідомив про корупційні дії головного лікаря цього лікувального підприємства.

Згідно з ст.48 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» це повідомлення підлягало попередній перевірці, шляхом призначення проведення внутрішньої (службової) перевірки або розслідування інформації. У разі підтвердження фактів, викладених у повідомленні, або необхідності подальшого з`ясування їх достовірності, матеріали розслідування повинно було передати до органу досудового розслідування або до інших уповноважених органів по протидії корупції. З приводу того, що ніякої протидії корупції не здійснювалося, він після цього ще неодноразово безрезультатно звертався до Засновника.

Однак, не зважаючи на це, замість проведення службового розслідування по факту корупційних дій та впровадження гарантованих державою механізмів захисту його, як викривача, копії його листів було передано ОСОБА_3 з проханням надати пояснення щодо обґрунтованості його звернень, що призвело до посилення заходів негативного впливу до нього зі сторони головного лікаря підприємства.

Враховуючи відсутність з боку Засновника заходів протидії корупційним проявам та відсутність заходів захисту викривача, з відчуттям вседозволеності та безкарності, ОСОБА_3 створила навколо позивача настільки нестерпні умови праці, завдяки яким він протягом 2019 року в край тяжкому стані 11 разів потребував невідкладної медичної допомоги з подальшим тривалим лікуванням і тільки завдяки втручанню Національного агентства запобіганню корупції зараз він має правову підтримку і можливість оскаржити всі ті заходи негативного впливу, впроваджені до нього ОСОБА_3 , як до викривача корупції.

Саме ці дії полягали у:

- незаконному погіршенні умов праці, зі зміною посадової інструкції без завчасного попередження, тобто збільшення обсягу виконуваної роботи з січня 2019 року;

- не повній виплаті заробітної плати починаючи з початку 2019 року;

- створенні умов праці не сумісних з їх виконанням у травні 2019 року;

- пред`явленні до нього позову до суду про захист честі, ділової репутації і відшкодуванні моральної шкоди пов`язаних з його повідомленням про її корупційні дії;

- повідомленні про скорочення посади заступника головного лікаря у вересні 2019 року;

- тиску на лікарів щодо завчасного закриття його лікарняних відкритих у зв`язку з його тривалими захворюваннями, пов`язаними з впровадженням заходів негативного впливу до нього, які здійснювались протягом 2019 року;

- тиску на нього щодо підписання заяви про переведення його на посаду лікаря-стажиста за власним бажанням з постійним нагадуванням, що в разі відмови написати цю заяву його буде звільнено відповідно з п.1 ст.40 КЗпП України у грудні 2019 року;

- скороченні його посади і примусове переведення на посаду лікаря-стажиста загальної практики-сімейна медицина у грудні 2019 року;

- створенні низки негативних заходів пов`язаних нібито з формально правомірними діями керівника, які носять вибірковий характер, які не застосовуються до інших працівників відповідно ч.1 ст.54-4 Закону України «Про запобігання корупції», які впроваджувались протягом 2019 року і особливо у січні 2020 року;

- створенні для нього, як батька, що виховує абсолютно один малолітню дочку, нестерпних скрутних умов в існуванні його сім`ї у грудні 2019 року та січні 2020 року;

- безпідставному оголошенні догани наказом КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 26.03.2020 року № 1- с;

- щоденному негативному психологічному тиску.

Створення низки негативних заходів пов`язаних нібито з формально правомірними діями керівника, які носять вибірковий характер, які не застосовуються до інших працівників відповідно до ч.1 ст.54-4 Закону України «Про запобігання корупції», постійне цькування за допомогою однієї і тієї ж групи працівників адміністративно - господарського підрозділу, неприховане знущання, з немотивованим не допуском до його робочого місця, яке зупинити вдалося лише викликавши поліцію, та багато інших неправомірних дій відповідача завдало йому моральної шкоди, вилилось в моральних стражданнях з подальшим погіршенням стану здоров`я та грошових витрат на лікування.

При визначені розміру моральної шкоди він виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності, і вважає, що розмір грошового відшкодування в сумі 30000,00 грн. є співмірним із заподіяною шкодою.

На підставі викладеного просить суд:

-визнати порушення ОСОБА_3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції», Державний захист викривачів;

-визнати скорочення посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення заходом негативного впливу на викривача, а включення в наказ КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.06.2019 року №77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» абзацу першого пункту 1 цього наказу, незаконним;

-скасувати абзац перший п.1 наказу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.06.2019 року №77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» в частині скорочення в адміністративно-управлінському підрозділі посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення;

-визнати попередження його про наступне вивільнення з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради, затверджене пп.1.4 п.1 наказу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.07.2019 року №100-к/тр «Про попередження про наступне вивільнення» незаконним;

-скасувати пп.1.4 п.1 наказу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.07.2019 року №100-к/тр «Про попередження про наступне вивільнення»;

-визнати наказ КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 21.12.2019 року №170 «Про переведення ОСОБА_1 » незаконним;

-скасувати наказ КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 21.12.2019 року №170 «Про переведення ОСОБА_1 »;

-зобов`язати КНП «ЦПМСД» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області внести змінив штатний розклад цього КНП з внесенням в адміністративно-управлінський підрозділ посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення або іншої аналогічної посади;

-зобов`язати КНП «ЦПМСД» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області поновити його на посаді заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення або іншій аналогічній посаді з виплатою різниці в заробітній платі, з урахуванням всіх діючих надбавок, за час переведення на посаду лікаря - стажиста з загальної практики - сімейна медицина та лікаря з загальної практики сімейного лікаря;

-скасувати наказ КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 26.03.2020 року № 1- с «Про накладення стягнення на лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду у розмірі 30000 грн.;

-стягнути з ОСОБА_3 понесені ним усі судові витрати.

Відповідачем, головним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області Холостовою Т.О., надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачем ОСОБА_1 в 2019 році було направлено лист до НАЗК щодо фактів можливого порушення нею вимог ст.53 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до отриманого листа НАЗК від 10.07.2020 року № 23-04/30835/20 за результатами опрацювання отриманих Національним агентством від КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області документів та інформації, з урахування листа Державної служби України з питань праці від 18.12.2019 року № 5895/2/4.1-зв-19, можливе порушення КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області вимог абз.1 ч.3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції чинної до 01.01.2020) не знайшло свого підтвердження.

У ст.3 КПК України законодавець доповнює цю статтю пунктом 16-2 такого змісту «викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування». Так, ОСОБА_1 звернувся з повідомленням про факти можливого, на його думку, корупційного порушення до Слов`янської районної ради, яка не є органом досудового розслідування та надав свідомо не правдиву та недостовірну інформацію щодо вчинення нею корупційних дій. У зв`язку із поширенням недостовірної інформації, наклепу вона була змушена подати позов про захист честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення написав заяву до Слов`янського ВП ГУНП Донецької області про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

ОСОБА_1 у заяві стверджує, що не знав, що вона працювала на 0,5 ставки лікарем - статистиком та виконувала необхідну роботу. Але, саме ОСОБА_1 підписував табель обліку робочого часу, як лікаря - статистика на 0,5 ставки, та за відпрацьований час їй нараховувалась зарплата лікаря статистика на 0,5 ставки.

ОСОБА_1 добре розумів, що факти повністю не відповідають дійсності та надана ним інформація відволікає правоохоронні органи, НАЗК від їх діяльності у сфері прав громадян. ОСОБА_1 наніс відповідачу моральної шкоди, прагнув на підставі неправдивих свідчень, безпідставно покарати її, як керівника, щоб уникнути її контролю за виконанням ОСОБА_1 своїх функціональних обов`язків. Використовуючи дану заяву із завідомо неправдивими свідченнями, як повідомлення про злочин, що надає, на його думку, статус викривача, ОСОБА_1 необґрунтовано користується правами та гарантіями захисту викривача відповідно до ст.53 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 , підписуючи табель, знав про суміщення відповідачем 0. 5 ставки лікаря - статистика, знав, що вона виконувала роботу лікаря - статистика, але звернувся з заявою до правоохоронних органів про те, що йому було невідомо про її роботу лікарем - статистиком та вона безпідставно отримувала заробітну плату лікаря - статистика на 0,5 ставки з 01.01.2012 року по 30.08.2018 року.

Вважає, що ОСОБА_1 не являється викривачем відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області створено з 01.01.2012 року, як наслідок реформування системи охорони здоров`я України.

З метою впровадження медичної реформи в Донецькій області на виконання вимог Закону України «Про підвищення доступності та якості медичного обслуговування у сільській місцевості» № 2206-VІІІ від 14.11.2017, ЗУ «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» № 2168-VIII від 19.10.2017, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства з питань діяльності закладів охорони здоров`я» 2002-VIII від 06.04.2017 рішенням сесії Слов`янської районної ради КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області був реорганізований (шляхом перетворення) в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області. Відповідний перехід (реорганізація) медичної установи змінила правову форму та модель фінансування, що в свою чергу потребувало проведення оптимізації на підприємстві.

Так, з 01.06.2018 року у своїй діяльності КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області керується Господарчим кодексом України та статутом КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області, згідно п.7.7.13, якого головний лікар визначає і затверджує організаційну структуру підприємства, граничну чисельність працівників, штатний розпис, умови оплати праці. Інші нормативно-правові документи, акти носять рекомендований характер для підприємства, а наказ МОЗ України від 11 травня 2016 року № 427 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 № 33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я», на який позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається, взагалі втратив чинність.

Питання оптимізації штатного розкладу було розглянуто колегіально 04.06.2019 року комісією з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області та визнано обґрунтованим скороченням деяких посад, у тому числі заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення.

Зазначає, що адміністрація КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області в межах своїх повноважень, правомірно видало наказ № 77-к/тр від 05.07.2019 року «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» для подальшої оптимізації підприємства.

Працівник ОСОБА_1 був правомірно, на законних підставах, переведений на іншу посаду з дотримання всіх норм чинного трудового законодавства України.

Наказом КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області від 03.03.2020 року № 26-к/тр «Про тимчасове виконання обов`язків головного лікаря ОСОБА_5 » була призначена лікар-терапевт лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги » Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_5

12.03.2020 року виконуючим обов`язки головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_5 з метою об`єктивної перевірки викладених фактів у отриманих доповідних працівників підприємства, визначення можливого вчинення правопорушення, винних осіб, було створено комісію, якою проводилось службове розслідування, надано можливість ОСОБА_1 надати пояснення в строки передбачені законодавством, від якого він відмовився.

Згідно з актом службового розслідування, комісією щодо проведення службового розслідування було доведено наявність порушення правил трудової дисципліни з боку позивача ОСОБА_1 , які виразилися в неетичній поведінці з працівниками підприємства, ображанням працівників нецензурною лайкою та криками, що є підтвердженням непорозуміння позивача ОСОБА_1 у відносинах з працівниками КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області.

Враховуючи порушення п.3.1.4. правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області, яким передбачено, що працівники повинні дотримуватись професійних обов`язків медичних працівників, зокрема щодо вимог професійної етики та деонтології, та п. 5 роз. 2 посадової інструкції лікаря-стажиста з ЗПСЛ лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області, яким передбачено додержання у відношеннях з медичним персоналом правил медичної етики та деонтології, в.о. головного лікаря були вжиті заходи дисциплінарного впливу на працівника ОСОБА_1 у вигляді догани.

Враховуючи викладене, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області Холостової Т.О, в якій він зазначив, що 12.12.2018 року він звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст.191 КК України, на підставі чого було розпочато кримінальне провадження. Звертає увагу, що лише вирок суду дасть остаточну оцінку діям головного лікаря, яка використовуючи своє службове становище, привласнила державні кошти.

Про факт його повідомлення про корупційні дії ОСОБА_3 стало відомо майже одразу, бо між ними, з її ініціативи, ще в січні 2019 року відбулась з цього приводу розмова. Цей факт має документальне підтвердження. І вже з січня того ж року, послідовно, до нього було впроваджено всю низку негативних заходів впливу, які аргументовано викладено в позовній заяві, а саме в: незаконному погіршенні умов праці; не повній виплаті заробітної плати; у внесенні в протоколи оперативних нарад безпідставних постійних зауважень; створенні умов праці не сумісних з їх виконанням; пред`явленні до нього позову до суду про захист честі, ділової репутації у зв`язку з повідомленням про її корупційні дії; скороченні посади заступника головного лікаря; наданні листа до фонду соціального захисту України щодо обґрунтованості його лікарняних листів; переведення його на посаду лікаря-стажиста за власним бажанням з постійним нагадуванням, що в разі відмови написати цю заяву його буде звільнено відповідно до п. 1 ст.40 КЗпП; створенні низки негативних заходів пов`язаних нібито з формально правомірними діями керівника, які носять вибірковий характер; створенні для нього, як батька, що виховує абсолютно один малолітню дочку, нестерпних скрутних умов в існуванні його сім`ї; щоденному негативному психологічному тиску; а інколи у відвертих знущаннях, зупинити які вдалося тільки завдяки втручанню поліції.

Перераховані заходи негативного впливу, окрім нанесення йому матеріальної шкоди, важко недооцінити з приводу їх значення щодо вчинення йому моральної шкоди, яка мала прояв у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, особливо з колегами по роботі, тощо. Наслідком таких дій було тривале лікування в стаціонарах лікарень, а спровоковані невідкладні стани приводили його до межі життя.

З приводу накладення на нього стягнення у виді догани зазначає, що він був змушений захищати свої права, бо відносно нього було вчинено суспільно небезпечне посягання. У відзиві відповідач доводить, і під час захисту своїх прав він кричав та лаявся, але через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, він не міг оцінити гучність своїх вимог відчинити двері і стримувати себе.

Зазначає, що не витримує критики твердження відповідача про те, що адміністрація КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області в межах своїх повноважень, правомірно видало наказ № 77-к/тр від 05.07.2019 року «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області для подальшої оптимізації підприємства». Штатний розпис установи визначає його керівник і за його поданням затверджує головний розпорядник бюджетних коштів, чого не було виконано. У всіх, без винятку, лікувальних комунальних закладах, підприємствах, установах України контроль за якістю надання медичної допомоги забезпечує заступник головного лікаря з медичного обслуговування населення, або заступник головного лікаря з медичної частини, або медичний директор, що є синонімами однієї фахової посади.

Звертає увагу на протокол № 3 від 04.06.2019 року засідання комісії з питань оптимізації, та зазначає, що в складі комісії, окрім головного лікаря, всі інші члени не мають медичної освіти. Тому член комісії, не маючий необхідного рівня знань, не спроможний зробити висновок щодо доцільності існування посади того чи іншого медичного фахівця.

Позивач вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Третьою особою, Національним агентством з питань запобігання корупції, надано суду письмові пояснення від 06.07.2020 року, відповідно до яких позивач 12.12.2018 року подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 2. ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК) до Слов`янського відділу поліції ГУНП Донецької області. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у ч. 1 ст. 3 Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України корупційними злочинами, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, згідно з КК України вважаються злочини. передбачені, зокрема ст.191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем).

Тобто, 12.12.2018 року позивач повідомив про корупційний злочин відповідача та з цієї дати є викривачем.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 53 Закону (в редакції Закону чинної до 01.01.2020) особа або член її сім`ї не може бути звільнена чи примушена до звільнення, притягнута до дисциплінарної відповідальності чи піддана з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення).

Позивач звертався до Національного агентства з повідомленням 21.10.2019 року щодо застосування відповідачем стосовно нього заходів негативного впливу як на викривача.

Зазначили, що обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.

У письмових поясненнях від 12.11.2020 року третя особа зазначила, що Національним агентством станом на 06.07.2020 року можливе порушення відповідачем вимог абз. 1 ч. 3 ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) (в редакції чинної до 01.01.2020) не знайшло свого підтвердження.

Однак у ході здійснення співпраці з позивачем, який є викривачем, забезпечення його правового та іншого захисту, Національним агентством проведено додаткову перевірку дотримання Відповідачем законодавства з питань захисту викривачів, за результатами якої встановлено наступне.

Позивач 12.12.2018 року подав заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК) Відповідачем до Слов`янського відділу поліції ГУНП Донецької області. Відомості за цією заявою внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі ст. 22 Закону, особам, зазначеним у ч. 1 ст. 3 Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК корупційними злочинами, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, згідно з КК вважаються злочини, передбачені, зокрема, ст. 191 КК (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем). Тобто 12.12.2018 Позивач повідомив про можливий корупційний злочин, вчинений Відповідачем та з цієї дати є викривачем.

Відповідачу стало відомо про зазначене повідомлення в квітні 2019 року, що підтверджується листом комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради (далі - ЦПМСД) від 03.04.2019 № 01-11/307.

Національним агентством у ході перевірки інформації встановлено, що створення комісії з оптимізації ЦПМСД ініційовано Відповідачем (наказ Відповідача від 14.03.2019 № 35 «Про створення комісії з питань оптимізації КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області).

Крім того, Національним агентством встановлено, що в засіданнях зазначеної комісії, що приймала рішення про скорочення посади Позивача, брала участь Відповідач в якості голови комісії. Головою комісії Відповідач стала шляхом внесення змін до наказу від 14.03.2019 № 35 наказом від 04.06.2019 № 63, який підписаний особисто Відповідачем.

Звернення Позивача із повідомленням до спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про вчинення Відповідачем можливого корупційного правопорушення є обставинами, які у розумінні вимог ст. 1 Закону зумовлюють виникнення у Відповідача приватного інтересу як обов`язкової складової будь-якого конфлікту інтересів під час реалізації службових (представницьких) повноважень.

Обов`язковою складовою потенційного конфлікту інтересів є наявність в особи у сфері реалізації своїх службових повноважень приватного інтересу, визначення якого наведено у ст. 1 Закону. Приватний інтерес визначається як будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Обізнаність Відповідача із фактом скерування Позивачем повідомлення до суб`єкта у сфері протидії корупції, а також з огляду на настання для Відповідача негативних наслідків, зокрема, іміджевих втрат та репутації у зв`язку із здійсненням досудового розслідування, розпочатого за повідомленням Позивача, - у Відповідача виникла суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень, що відповідно до ст. 1 Закону є реальним конфліктом інтересів.

Така суперечність полягала в тому, що, з одного боку, у Відповідача наявний приватний інтерес, який стосується її особисто, а з іншого - Відповідач має виконувати свої посадові обов`язки, у тому числі на підставі об`єктивної оцінки, при цьому виключаючи вплив приватного інтересу на реалізацію повноважень, які передусім мають здійснюватися в інтересах очолюваної нею установи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Протоколом від 04.06.2019 № 3 засідання комісії з питань оптимізації ЦПМСД, де головою комісії є Відповідач, вирішено скоротити посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу ЦПМСД.

Наказом ЦПМСД від 05.06.2019 № 77-к/тр скорочено посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу ЦПМСД.

Наказом ЦПМСД від 05.07.2019 № 100-к/тр попереджено Позивача про наступне вивільнення.

Наказом ЦПМСД від 21.12.2019 № 170-к/тр Позивача переведено на посаду лікаря-стажиста із загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії м. Миколаївка.

Зазначені дії Відповідача містять ознаки порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону.

Щодо твердження Відповідача в запереченні про те, що Позивач не є викривачем, оскільки інформацію, яку він надав органу досудового розслідування не є достовірною, зазначає наступне.

Викривач є фізичною особою, яка повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону за наявності переконання, що інформація є достовірною. При цьому діюче законодавство не містить вимоги, що інформація має бути підтверджена під час її розгляду відповідними органами, та не встановлює терміну, на який особа набуває статус викривача.

Зазначає, що рішення Відповідача щодо скорочення посади Позивача та його подальшого переведення на менш оплачувану роботу є заходом негативного впливу до викривача у зв`язку з його повідомленням про кримінальне корупційне правопорушення. Прийняття Відповідачем такого рішення не тільки порушує права викривача, а також нівелює міжнародні зобов`язання взяті на себе Україною, зокрема ст. 33 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, згідно якої кожна держава-учасниця повинна забезпечити належні заходи для забезпечення захисту будь-яких осіб, які добросовісно й на обґрунтованих підставах повідомляють компетентним органам про будь-які факти, пов`язані зі злочинами, від будь-якого несправедливого поводження.

В зв`язку з викладеним, третя особа просила позов задовольнити в повному обсязі.

29.06.2021 року третьою особою надано письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідачу ще 03.04.2019 року було відомо про подання Позивачем повідомлення до органу досудового розслідування про можливе вчинення корупційного правопорушення Відповідачем. Це підтверджується листом комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради (далі - ЦПМСД) від 03.04.2019 № 01-11/307.

Зазначене підтверджує, що у Відповідача на момент скорочення посади Позивача та застосування до нього всіх інших негативних заходів впливу присутній як потенційний, так і реальний конфлікт інтересів.

Відповідачем ОСОБА_3 надано письмові заперечення на пояснення НАЗК від 29.06.2021 року, в яких вона зазначила, що постановою Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2021 року у справі №243/4311/21 вирішено питання щодо відсутності порушення нею ЗУ «Про запобігання корупції». Аргументи, доводи, встановлені факти та висновки у Постанові Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2021 року у справі №243/4311/21, у встановленому чинним законодавством України порядку не оскаржені, не спростовані та не визнані такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права. А відповідно, жоден із учасників будь-якої справи, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, не має абсолютно ніяких підстав для перекручування, спростування, визнання чи невизнання або хибного тлумачення рішення суду, яке є законним.

Постанова Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2021 року у справі №243/4311/21 не містить посилання ні на факт обізнаності, ні на час її обізнаності про повідомлення ОСОБА_1 . Рішення про скорочення посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення не було прийнято в умовах реального конфлікту інтересів.

Вважає, що постанова суду спростовує наявність причинно-наслідкового зв`язку між скороченням посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування та його повідомленням до правоохоронних органів.

Представником відповідача - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , надано заперечення на пояснення НАЗК від 29.06.2021 року, в яких він зазначив, що постановою Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2021 року у справі №243/4311/21 вирішено питання щодо відсутності порушення ОСОБА_3 вимог ЗУ «Про запобігання корупції» та при вирішенні даної справи просив врахувати факти та обставини, встановлені постановою Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2021 року у справі №243/4311/21.

Представником відповідача - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , надано заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до суду 04.06.2020 року, тобто, з пропуском строку звернення до суду, оскільки з наказом про вивільнення він був ознайомлений 16.09.2019 року.

Позивачем надано заяву про відхилення заяви відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки він не вважає, що на даний спір поширюються строки, які передбачені трудовим законодавством, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі Закону України «Про запобігання корупції». Більш того, навіть строки звернення до суду, встановлені трудовим законодавством, на його думку, не порушені, оскільки порушення його прав відбулось з моменту видання наказу про його переведення на іншу посаду, тобто, 21.12.2019 року, а в березні 2020 року в Україні запроваджено карантин через захворюваність на COVID19, оскільки він належить до групи ризику через похилий вік, він не мав можливості вчасно звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, зазначив, що проведення скорочення посади, яку він займав, є заходом негативного впливу на нього як викривача, оскільки 12.12.2018 року він повідомив до правоохоронних органів про корупційні порушення з боку головного лікаря, і після цього на нього почали писати доповідні, застосовувати дисциплінарні стягнення, згодом скоротили посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення та змусили підписати заяву про переведення на іншу посаду. До складу комісії з оптимізації не входило ні одного медичного працівника, в той час, як рішення про скорочення медичних працівників повинна приймати медична рада. Щодо дисциплінарного стягнення, накладеного на нього за неетичне поводження, зазначив, що виник конфлікт, під час якого йому не давали забрати особисті речі, тому він кричав. Також, позивач просив суд не брати до уваги покази свідків, оскільки вони всі є підлеглими відповідачу ОСОБА_3 . Вважає недоцільно було скорочувати його посаду, оскільки він не має сертифіката сімейного лікаря, а потім відправляти його на курси, щоб у майбутньому принести додаткові доходи підприємству при відсутності фінансування. Зазначає, що відповідно до пояснень НАЗК - 03.04.2019 року є датою ознайомлення ОСОБА_3 з тим що ОСОБА_1 отримав статус викривач. Крім того, зауважив суду, що лише через 77 днів після непідписаня ним протоколу засідання комісії з оптимізації було вирішено питання звернутися до головного лікаря членами комісії.

Представник позивача, ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Зазначила, що даний спір не є трудовим, а стосується порушення антикорупційного законодавства.

В судове засідання 27.09.2021 року відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 не з`явилися, надали заяви про відкладення судового засідання через хворобу, до заяви додали листки непрацездатності.

Суд звертає увагу, що дана цивільна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, справа стосується порушення трудових прав позивача та має стислі строки розгляду.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи, що станом на 27.09.2021 року докази по справі дослідженні, відповідач та представник відповідача приймали участь у дослідженні доказів, надавали письмові та усні пояснення, приймали участь у допиті свідків, враховуючи неодноразові відкладення розгляду справи за клопотаннями відповідача та представника відповідача, з метою недопущення порушення трудових прав позивача та дотримання порядку розгляду справи, яка слухається в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до переконання про можливість проведення судового засідання за відсутності відповідача та представника відповідача.

Відповідач, головний лікар КНП «ЦПМСД» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області Холостова Т.О., в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що була змушена очолити комісію по оптимізації після доповідної на позивача, який затягував з підписанням протоколів. Скорочення посади, яку займав позивач, жодним чином не пов`язано з його повідомленням до правоохоронних органів, про що вона дізналась у квітні 2019 року, а комісію по оптимізації було створено до цього, у березні 2019 року. Звернула увагу, що оскарження наказу про скорочення не є належним способом захисту. З боку НАЗК до неї не було зауважень. У 2020 році вона отримала від НАЗК роз`яснення про ст.53 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, зазначила, що також звернулась до поліції з заявою про притягнення позивача до відповідальності за неправдиві свідчення. На теперішній час посада заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення відсутня, є посада заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, ці посади відрізняються за напрямком. Їй у квітні 2019 року не було достеменно відомо, з приводу якого саме правопорушення звернувся позивач до правоохоронних органів.

Представник відповідача - КНП «ЦПМСД» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи, ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримала позицію, викладену в письмових поясненнях, просила позов задовольнити. Зазначила, що позивач є викривачем , та на нього поширюються гарантії захисту викривачів, передбачені Законом України «Про запобігання корупції». Додатковою перевіркою, проведеною НАЗК, було встановлено, що відповідачу було відомо про повідомлення позивачем до правоохоронних органів про зловживання ще до скорочення посади, яку займав останній. Пояснила, що щоразу до особи, яка повідомляє про порушення антикорупційного законодавства, проводиться перевірка і не щоразу особа визнається викривачем, проте, в даному випадку, при перевірці було встановлено, що позивач є викривачем і неважливо, чи було згодом встановлено порушення відповідачем антикорупційного законодавства. Позивач є викривачем з моменту повідомлення про порушення до правоохоронних органів. З цього час він отримує певний імунітет і підпадає під захист держави.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що працює сімейним лікарем амбулаторії у с. Прелесне. З позивачем має лише робочі стосунки.11.12.2020 року вона була включена членом комісії по оптимізації у КП. 17.12.2020 року головою комісії було обрано ОСОБА_8 . Вони слухали ОСОБА_9 та Блудову, доповідали про оптимізацію, саме скорочення штату, зокрема ОСОБА_1 . Зазначає, що комісія працює до теперішнього часу. Після скорочення посади заступника головного лікаря ОСОБА_1 вона не почула змін та незручностей у роботі. Особисто вона надавала рекомендації по оптимізації лікарської амбулаторії у с. Прелесне і всього центру.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працює оператором комп`ютерного набору. З позивачем має лише робочі стосунки, як колега. Відповідач ОСОБА_11 є її керівником. 12.03.2020 року, у кабінет № 26, де вона працює зайшов ОСОБА_1 . На підвищених тонах, з застосуванням нецензурної лайки вимагав від ОСОБА_12 старшого інспектора з кадрів надати ключ від 28 кабінету або відчинити, де він працює, а саме проходив стажування. Хватав за руки. Хлопнув дверима. Вона попросила ОСОБА_13 вийти з кабінету. Вона з ОСОБА_12 поліцію не викликали. Їй відомо, що вранці ОСОБА_13 повідомили, що треба забрати речі, оскільки лікаря не буде на місці. Особисто вона не має відношення до складання посадових інструкцій.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що працює медичною сестрою, має робочі стосунки зі сторонами. 12.03.2020 року, її сімейним лікарем ОСОБА_15 було надано завдання на патронат до дитини. ОСОБА_1 у той час був стажером її сімейного лікаря, стажування проходив у їх кабінеті 28. Вранці вона попередила позивача, що буде на патронаті і слід забрати свої речі. Через 30-40 хвил., вона зачинила двері 28 кабінету і пішла на патронат. Ключі лише в неї, лікаря та санітарки. Коли через 2 годин вона повернулася, колеги їй повідомили, що був конфлікт, через те що вона зачинила двері, не повідомила позивача. Коли вона повідомляла ОСОБА_13 , що буде відсутня, позивач забирав свої речі. ОСОБА_16 вона не залишала, оскільки коли її сімейний лікар у відрядженні, ОСОБА_13 проходив стажування у іншого лікаря ОСОБА_17 . Хто дав таке розпорядження свідок не пам`ятає. Підтвердила, що казала позивачу, що саме її сімейний лікар заборонив надавати ОСОБА_13 ключі. Коли виходила вже на патронат, не телефонувала позивачу, не мала його номер телефону. Чула від колег, що ОСОБА_13 потрапив у кабінет лише за допомогою поліції.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працює сімейним лікарем лікарської амбулаторії м. Миколаївка. З позивачем стосунки робочі, відповідач ОСОБА_3 є її керівником. У березні 2020 року вона була керівником стажування у позивача. У березні 2020 року, декілька днів була у відрядженні у м Києві. По поверненню, ознайомилася з наказом про призначення її головою комісії по службовому розслідуванню, щодо некоректної поведінки позивача. На її ім`я було складено чотири доповідні, що під час її відсутності позивач поводив себе некоректно по відношенню до підлеглих, нецензурно лаявся, ображав їх, вимагав надати ключі від її кабінету. Вона, як голова комісії з кожним мала бесіду, ще попрохала доповідні від ОСОБА_19 , що була очевидцем подій. Також просила позивача надати пояснення або доповідну, але на її усні звернення позивач не реагував і вона вимушена була написати листа ОСОБА_13 . Від ОСОБА_13 вона так і не отримала пояснень. Секретар доповіла їй, що позивач особисто отримав її звернення, щодо надання пояснень. У останній день проведення службового розслідування 20.03.2020 року, а саме складання акту проведення службового розслідування, вона два секретаря пішли до позивача з приводу надання пояснень. Позивач відмовився і вони склали акт відмови надання пояснень. 20.03.2020 року склали акт службового розслідування і надали головному лікарю. Їй особисто невідомо чи має їх КП Положення про комісії по проведенню службового розслідування. Вимагала пояснень від ОСОБА_1 як голова комісії з службового розслідування. Зазначила, що пояснення позивача від 13.03.2020 року взято до уваги. Також свідок зазначила, що в її кабінеті не лише її особисті речі, держане майно, за яке вона несе відповідальність. Особисто вона не бачила наказу про закріплення позивача стажером за іншим сімейним лікарем на час її відсутності. Свідок вважає, що стажер не має права перебувати у кабінету під час відсутності лікаря.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює економістом у КП. З позивачем стосунки робочі, відповідач ОСОБА_3 є її керівником. 01.04.2019 року їх КП було припинено фінансування за червоними списками, а саме не за укладеними деклараціями, а за населення безпосередньо з Міністерства. Економічним відділ розроблено аналіз расходної частини фінансового плану. У 2019 році на оплату працівником могло не вистачити фінансування. Складено доповідну на ім`я головного лікаря та було прийнято рішення про створення комісії з оптимізації. Рішення приймала головний лікарь Холостова на підставі доповідної, головою комісії обрано ОСОБА_1 . Рішення про скороченя посади заступника головного лікаря було прийнято, оскільки його посада не дозволяла йому укладати ще декларації з населенням, що могло надати додатковий дохід підприємству. Скороченя посади заступника головного лікаря було запропоновано юристом Балобіним. Фінансовий аналіз економічний відділ робить щоквартально, що передбачено планом. Після скорочення посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування, було запропоновано на повну ставку заступника головного лікаря з ЛКК ОСОБА_20 у 2021 році. Свідку невідомо, чи пропонуваласяь посада заступника головного лікаря з ЛКК саме ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що юристом було запропоновано скорочення посади заступника головного лікаря саме у той період, коли головою комісії була ОСОБА_3 . Свідок зазначила, що брала участь у колективних зверненях з особистої ініціативи. На даний час головою комісії з оптимізації є свідок.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що працює головним бухгалтером у КП. З позивачем стосунки робочі, відповідач ОСОБА_3 є її безпосереднім керівником. З 2018 року їх комунальне підприємство отримує фінансування за двома списками. Фінансування за зеленими списками від укладених декларацій, фінансування за червоними списками за кількістю населення. З 01.04.2019 року надійшов лист з Міністерства Охорони Здоров`я про припинення фінансування за червоними списками. На оперативній нараді економіст доповіла про зменшення фінансування, треба було робити оптимізацію, а саме скорочення. Створено комісію по оптимізації, головою комісії обрано заступника головного лікаря Хименко А.М., на той час. Свідок була членом комісії. ОСОБА_1 повинен був зібрати керівників амбулаторій та зібрати пропозиції. Зібравши пропозиції від керівників амбулаторій, члени комісії склали протокол і надали на підпис голові комісії, але голова комісії не підписав протокол. Через той факт, що ОСОБА_1 , будучі головою комісії не підписав протокол, члени комісії надали доповідну головному лікаря щодо голови комісії, оскільки треба було провести оптимізацію на підприємстві. Члени комісії запропонували призначити головою комісії ОСОБА_3 , що було й зроблено. Під час оптимізації прийнято рішення про скорочення 14 штатних одиниць. Оскільки додаткові доходи підприємству могло надати лише додаткові укладенні декларації з населення. Юрист ОСОБА_22 запропонував скоротити посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування, направити його на курси для можливості укладення декларацій з населення, що надасть додатковий дохід підприємству і відповідно лікарю. Свідку відомо, що на їх підприємстві введено посаду заступника головного лікаря з ЛКК, призначено іншого лікаря, вважає це виробничою необхідністю. Свідку невідомо можливо чи ні одночасно працювати та навчатися на курсах .

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що працює юристом у КП. З позивачем стосунки робочі, відповідач ОСОБА_3 є його керівником. Підтвердив свої пояснення у поясненнях-обґрунтуванні, наданих суду. Положення про комісію у їх КП відсутнє. Рішення на засіданні комісії приймається більшістю голосів.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що вона працює двірником у КП «ЦПМСД». У березні 2020 року, більш точну дату свідок не пам`ятає, близько 10-00 год. до кабінету сестри-господарки увірвався позивач, вимагав віддати йому ключі від кабінету № 28, в якому веде прийом терапевт ОСОБА_15 , висловлювався в адресу всіх присутніх нецензурною лайкою. В приміщенні знаходились сестра-господарка, санітарка та свідок ОСОБА_23 . ОСОБА_1 схопив ОСОБА_24 за руку та повів на другий поверх, щоб вона відчинила йому кабінет № 28, оскільки в неї є ключі від кабінету, тому що вона там прибирає. Приблизно, через 10 хвилин вся в сльозах повернулася ОСОБА_24 . Після цього, в той же день, свідок ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та сестра-господарка ОСОБА_25 написали доповідні на ім`я головного лікаря про конфлікт, який відбувся. Безпосереднім керівником ОСОБА_23 є сестра-господарка ОСОБА_25 . Стосунки між позивачем та свідком ОСОБА_23 до конфлікту були добрі, після конфлікту стосунки також не змінились. Чому ОСОБА_24 не давала ОСОБА_1 ключі від кабінету, свідку не відомо. Взагалі ОСОБА_1 працював у кабінеті № 28. Коли позивач увірвався до кабінету сестри-господарки, він одразу почав лаятися нецензурною лайкою. Поліцію з приводу конфлікту, що стався, одразу не викликали, оскільки не знали законодавства, та пішли одразу до керівництва. Конфлікт відбувся у кабінеті.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що вона працює старшим інспектором з кадрів, має зі сторонами справи тільки робочі стосунки. КП «ЦПМСД» пройшов реорганізацію та з жовтня 2018 року вони почали укладати декларації. Фінансування Центру проводилось не за бюджетні кошти, а за укладені декларації. По ЗМІ стала поширюватися інформація, що фінансування не буде, та Центром укладено мало декларацій. Коли повідомили, що з 01.04.2019 року буде фінансування, згідно з кількістю декларацій, провідний економіст Центру, головний бухгалтер та свідок ОСОБА_26 в кінці лютого 2019 року написали доповідні на ім`я ОСОБА_1 , оскільки він був виконуючим обов`язки головного лікаря, з приводу того, що терміново потрібна оптимізація. Однак, ОСОБА_1 не відреагував. Коли вийшла головний лікар ОСОБА_3 , вона видала наказ про створення комісії з оптимізації. Головою комісії був ОСОБА_1 , та за наказом йому була вказівка взяти інформацію з амбулаторій. Вранці ОСОБА_1 нічого не зібрав, після обіду знову зібралися. На засіданні комісії були складені списки щодо працівників та їх ставок, вівся протокол. Після засідання комісії ОСОБА_1 як голова комісії, не підписав протокол, а забрав його та не повернув. Після того, як ОСОБА_1 не повернув протокол, приблизно, через місяць, члені комісії знову зібралися, але вже з новим головою комісії. Приблизно, через два місяці після того, як ОСОБА_1 забрав та не повернув протокол засідання, секретар ОСОБА_4 запропонував змінити голову комісії. Перше засідання комісії з оптимізації відбулося 20.03.2019 року. 04.06.2019 року члени комісії написали доповідну на ім`я головного лікаря ОСОБА_3 про те, що комісія не може працювати, оскільки ОСОБА_1 не підписує протокол. 04.06.2019 року вже змінили голову комісії на ОСОБА_3 . Було вирішено перекваліфікувати ОСОБА_1 на сімейного лікаря для укладання декларацій, що принесе більше фінансування підприємства. Коли ОСОБА_1 не підписував протокол засідання комісії, ОСОБА_26 особисто зверталася до головного лікаря ОСОБА_3 . Засідання комісії проводились у кабінеті головного лікаря, ОСОБА_3 не надавала пропозицій під час засідання. Свідок не пам`ятає, чи були якісь зауваження з боку ОСОБА_1 . Стосовно догани ОСОБА_1 про некоректну поведінку свідок пояснила, що з його боку вже була така поведінка. У березні 2020 року ОСОБА_1 зайшов до кабінету відділу кадрів та почав вимагати, щоб йому швидко відчинили кабінет, після чого схопив свідка за руку силою, однак, свідок вирвалася, зачинила двері, тоді ОСОБА_1 їх із силою штовхнув, в результаті чого зламався ключ. Все це відбувалося на очах у пацієнтів. Потім в коридорі ОСОБА_13 почав хапати за руку ОСОБА_24 . Свідок ОСОБА_26 була вимушена написати доповідну на ім`я головного лікаря про застосування до ОСОБА_1 якихось заходів, оскільки він себе поводив некоректно, та це був не одиничний випадок. Доповідну писали на ім`я в. о. головного лікаря Любицької. До посадових обов`язків старшого інспектора з кадрів не входить контролювання лікаря-стажиста. Лікар-стажист може працювати лише з практикуючим лікарем. За планом лікар-стажист першу половину дня працює з практикуючим лікарем, а другу половину дня з документами. До Центру надходив запит з відділу стратегічного розслідування щодо роботи комісії, обов`язків, наказів та положення. Свідку відомо про Постанову КМУ від 12.11.2008 року. На момент роботи комісії з оптимізації свідку не було відомо про повідомлення ОСОБА_1 голові районної адміністрації про корупційні дії ОСОБА_3 та про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 191 КК України. Чому свідок написала доповідну відносно ОСОБА_1 саме через 77 днів, їй не відомо. До 04.03.2020 року ті особи, які підлягали скороченню, ще не були попереджені про скорочення. Повідомлення про скорочення можливе лише після винесення наказів про скорочення. Попередження про скорочення видавалося у липні 2020 року. Коли ОСОБА_1 ображав ОСОБА_26 , вона не зверталась до поліції, оскільки вона вирішила звернутися до головного лікаря.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні повідомила, що вона працює секретарем головного лікаря КП «ЦПМСД», має зі сторонами суттєво робочі стосунки, знаходиться у підпорядкуванні ОСОБА_3 18.03.2020 року на ім`я головного лікаря надійшла доповідна лікаря сімейної медицини амбулаторії м. Миколаївки ОСОБА_18 стосовно ОСОБА_1 , з приводу проведення службового розслідування та перевірки фактів доповідних працівників амбулаторії. Доповідна лікаря ОСОБА_18 була зареєстрована свідком ОСОБА_27 в журналі вхідної кореспонденції та її копія вручена ОСОБА_1 ОСОБА_1 вивчив зміст доповідної в присутності ОСОБА_27 , але підпис про ознайомлення ставити відмовився. Тоді ОСОБА_27 повернулась до приймальні та написала доповідну на ім`я ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_1 відмовився ставити свій підпис про ознайомлення. Взагалі ОСОБА_1 дуже уважно ознайомлюється з будь-якими документами і лише після отримання копії документа ставить свій підпис в журналі секретаря. Були випадки, що в кабінеті у головного лікаря Хименко А.М. розмовляв на підвищених тонах. При ОСОБА_27 будь-яких конфліктних ситуацій ОСОБА_3 з будь-ким з працівників не було. ОСОБА_3 до всіх працівників ставиться однаково. На думку свідка, у ОСОБА_3 немає неприязних відносин до ОСОБА_1 . Ситауції, коли ОСОБА_1 не відчинили двері кабінету, свідок не пам`ятає. Заяву ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_28 свідок також не пам`ятає. 14.03.2019 року був виданий наказ про створення постійно діючої комісії, секретарем якої призначено ОСОБА_27 , однак, свідок не пам`ятає, скільки разів збиралися засідання комісії у 2020 та 2021 роках. Протокол засідання комісії секретар Редько Т.А. не складає та їй невідомо, хто такий протокол складає. Свідок не пам`ятає, скільки довідок № 34 було передано головному лікарю з приводу перевірки, не пам`ятає факт, коли ОСОБА_1 викликав поліції та взагалі не пам`ятає, чи заходили співробітники поліції до неї в приймальню. Від ОСОБА_1 свідок нецензурних слів не чула.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомила, що вона працює сестрою-господинею лікарської амбулаторії м. Миколаївка, має зі сторонами робочі стосунки, безпосередній керівник ОСОБА_29 завідуючий господарством амбулаторії, а вже головний керівник головний лікар Холостова Т.О. 12.03.2020 року лікаря ОСОБА_15 була у відрядженні, вона повідомила особисто ОСОБА_29 та молодшій медсестрі ОСОБА_30 , щоб без неї та її медичної сестри ключі від кабінету нікому не давали та двері нікому не відчиняли. ОСОБА_15 повідомила про це в усній формі. ОСОБА_1 проходив стажування у кабінеті ОСОБА_18 . Свідок вважає, що якби була потреба, їй би сказали зробити ключі для ОСОБА_1 , однак, їй такого не казали робити. В той же день, 12.03.2020 року, до кабінету ОСОБА_29 увірвався ОСОБА_1 та кричав, щоб йому відчинили кабінет № 28, який закріплений за ОСОБА_18 . На той момент в кабінеті знаходились ОСОБА_29 та двірник ОСОБА_23 . ОСОБА_1 кричав на підвищених тонах, щоб йому відчинили кабінет, на що свідок відповіла, що ключі є лише у головного лікаря, у медичної сестри лікаря ОСОБА_18 та у молодшої медичної сестри. На відмову ОСОБА_29 відчиняти двері ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурною лайкою. Коли ОСОБА_1 продовжував лаятися, ОСОБА_29 вийшла з кабінету до коридору. Свідок бачила, що ОСОБА_1 вийшов з її кабінету та кудись пішов, але куди саме, їй не відомо. Потім ОСОБА_29 побачила, як з другого поверху амбулаторії спускається молодша сестра Захарова вся в сльозах. Тоді ОСОБА_29 , ОСОБА_24 та ОСОБА_31 написали доповідну на ім`я терапевта ОСОБА_28 , яка на той момент була в. о. головного лікаря, про поведінку лікаря ОСОБА_1 . Свідок повідомила, що вона організовує роботу прибиральниць. ОСОБА_24 не відчинила кабінет ОСОБА_13 , оскільки лікар ОСОБА_15 заборонила відчиняти будь-кому кабінет. ОСОБА_24 не згадувала, щоб її раніше сварили за те, що вона відчиняла кабінет ОСОБА_1 . Доповідні працівники амбулаторії вирішили написати самостійно, це була спільна ініціатива всіх трьох. Захарова розповідала, що вона плакала, оскільки ОСОБА_1 схопив її за руку та їй було боляче, він вимагав відчинити кабінет, але без дозволу лікаря та медичної сестри вона не могла цього зробити. Особисто ОСОБА_29 не бачила, як ОСОБА_1 хапав ОСОБА_24 за руку. Свідку не відомо, відчинили позивачу потім двері кабінету або ні. Також свідку не відомо про приїзд поліції. 04.02.2020 року та 07.04.2020 року ОСОБА_29 писала доповідні про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 04.02.2020 року доповідну писала на ім`я інспектора відділу кадрів Потапової, та 07.04.2020 року на ім`я головного лікаря Холостової. Інспектор відділу кадрів Потапова звернулась особисто до ОСОБА_29 та сказала писати доповідну, що ОСОБА_1 відсутній на роботі. У наказі від 14.03.2019 року «Про створення комісії» головою комісії зазначено ОСОБА_29 помилково, це технічна помилка. ОСОБА_29 є членом комісії, комісія збирається, приблизно, 2-3 рази, у відділі кадрів. ОСОБА_29 , як член комісії, 4-5 разів підписувала протоколи засідання комісії. Протоколи засідання комісії зберігаються у юриста, але точно свідку не відомо. Акти порушення трудової дисципліни складалися лише відносно ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Рішенням Слов`янської районної ради Донецької області від 21.02.2018 року за №7/24-460 припинено комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області, ідентифікаційний (юридична адреса: 84186, Донецька область, Слов`янський район, село Рай-Олександрівка, вул. Шкільна, буд. 61А) шляхом реорганізації (перетворення) в комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області (а.с.126-127 т.1).

Відповідно до постанови ВРУ від 17.07.2020 року за №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» Слов`янський район ліквідовано і створено Краматорський район Донецької області та Краматорську районну раду.

На підставі зазначеного рішенням Краматорської районної ради Донецької області від 26.01.2021 року за №8/2-18 «Про затвердження передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів Слов`янської районної ради Донецької області Краматорській районній раді» КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області з усіма структурними підрозділами підприємства було прийнято на баланс Краматорської районної ради (а.с.24-27 т.3).

Рішенням Краматорської районної ради Донецької області від 26.01.2021 року №8/2-21 змінено назву «Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області на «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Краматорської районної ради (а.с.28 т.3).

Рішенням Краматорської районної ради Донецької області від 26.01.2021 року №8/2-54 «Про безоплатну передачу об`єктів спільної власності територіальних громад Краматорського району у комунальну власність Миколаївської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради» із спільної власності територіальних громад Краматорського району до комунальної власності Миколаївської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради безоплатно передано, зокрема, «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Краматорської районної ради (а.с.38-39 т.3).

Рішенням Миколаївської міської ради від 28.05.2021 року №09- VІІІ-8 «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області в новій редакції» прийнято до комунальної власності Миколаївської міської ради зі спільної власності територіальних громад Краматорського району комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Краматорської районної ради та змінено назву «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Краматорської районної ради» на «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області (а.с.40 т.3).

Рішенням Миколаївської міської ради за №06-ІХ-8 від 25.06.2021 року «Про внесення змін до рішення Миколаївської міської ради від 28.05.2021 року №09-VІІІ-8 «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Донецької області в новій редакції» (в редакції 25.06.2021)» змінено назву «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Краматорської районної ради» на «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області» (а.с.49 т.3).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 21.12.2019 року працював заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення у комунальному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області, що не оспорюється відповідачами.

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України відносно ОСОБА_3 , яка використовуючи своє службове становище, отримувала чуже майно у вигляді додаткової безпідставної заробітної плати (а.с.6 т.1).

Відповідачу стало відомо про зазначене повідомлення в квітні 2019 року, що підтверджується листом комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради (далі - ЦПМСД) від 03.04.2019 № 01-11/307(а.с.215 т.1) та поясненнями відповідача ОСОБА_3 , наданими нею в судовому засіданні.

28.02.2019 року провідний економіст ОСОБА_8 , економіст 1 категорії ОСОБА_32 та старший інспектор з кадрів ОСОБА_26 надали на ім`я в.о. головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_1 доповідну щодо необхідності скликати раду адміністративно-управлінського персоналу для обговорення оптимізації штатного розпису та скорочення чисельності штатних одиниць (а.с.74 т.3).

Наказом головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_3 від 14.03.2019 року за №35 створено комісію з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області та головою комісії призначено ОСОБА_1 (а.с.77 т.3).

Протоколом №1 від 20.03.2019 року та протоколом №2 від 20.03.2019 року оформлено засідання комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області шляхом скорочення деяких посад (а.с.79-83 т.3).

04.06.2019 року члени комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області звернулись з доповідною до головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_3 на перешкоджання діяльності комісії з боки її голови ОСОБА_1 та перекладення його повноважень на головного лікаря (а.с.84 т.3).

Наказом головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_3 від 04.06.2019 року за №63 внесено зміни до наказу головного лікаря від 14.03.2019 року №35 «Про створення комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області» та замінено ПІБ ОСОБА_1 на ПІБ ОСОБА_3 (а.с.85 т.3).

Наказом головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області Холостової Т.О. від 11.12.2020 року за №94 у зв`язку з отриманням пояснень НАЗК від 12.11.2020 року №23-04-61278/20 внесено зміни до п.1 наказу головного лікаря від 14.03.2019 року №35 «Про створення комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області» та головою комісії призначено ОСОБА_8 (а.с.87 т.3).

Згідно з протоколом засідання комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області за №4 від 17.12.2020 року, під час аналізу та доцільності прийнятих рішень комісією з питань оптимізації протягом 2019-2020 років рішення про проведення оптимізації шляхом скорочення 19,75 посад визнано економічно доцільним, зваженим та таким, що відповідає інтересам КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області (а.с.89-91 т.3).

Згідно з протоколом засідання комісії з питань оптимізації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області за №3 від 04.06.2019 року вирішено скоротити наступні посади: молодша медична сестра (санітарка) ФАП с. Новомиколаївка лікарської амбулаторії смт. Черкаське КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - 0,25 посади; молодша медична сестра (санітарка) ФАП с. Новоселівка лікарської амбулаторії смт. Черкаське КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - 0,25 посади; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування допоміжного підрозділу КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - 0,5 посади; заступник головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - 1,00 посади (а.с.136-139 т.1).

05.06.2019 року наказом головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області за №77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» враховуючи протокол комісії з питань оптимізації КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області від 04.06.2019 року №3, з метою ефективного використання бюджетних коштів, вирішено скоротити наступні посади: адміністративно-управлінський підрозділ - заступник головного лікаря з медичного обслуговування населення - 1,00 посади; допоміжний господарчий підрозділ - електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування - 0,5 посади; лікарська амбулаторія смт. Черкаське ФАП с. Новомиколаївка молодша медична сестра 0,25 посади, ФАП с. Новоселівка молодша медична сестра 0,25 посади (а.с.152 т.2).

03.06.2019 року, 04.06.2019 року та 04.07.2019 року ОСОБА_1 звертався з заявами на ім`я голови Слов`янської районної ради ОСОБА_33 про порушення головним лікарем КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 чинного трудового законодавства та розкрадання бюджетних коштів та проханням розглянути ці питання на сесії районної ради (а.с.7-9 т.1).

На вказані заяви ОСОБА_1 05.07.2019 року головою Слов`янської районної ради ОСОБА_33 надано письмову відповідь, в якій зазначено про неможливість районної ради втручатись в діяльність підприємства, крім питань, визначених Статутом, та зазначено про можливість вирішення спорів у встановленому законом порядку (а.с.10 т.1).

24.09.2019 року та 08.10.2019 року ОСОБА_1 направлено звернення на ім`я голови Слов`янської районної ради ОСОБА_33 з проханням розібратись у численних порушеннях головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 чинного законодавства та здійснення тиску на ОСОБА_1 , повідомлення про скорочення посади, яку він займає, та перешкоджання йому у здійсненні його роботи (а.с.12-14 т.1).

Листами голови Слов`янської районної ради ОСОБА_33 від 05.06.2019 року та від 29.08.2019 року головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 зобов`язано надати письмові пояснення в зв`язку з численними зверненнями заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення ОСОБА_1 щодо вчинення нею фінансових зловживань та зловживань службовим становищем та неправомірності розподілення рівнів оплати праці головним лікарем (а.с.16-17 т.1).

18.06.2019 року та 30.08.2019 року на вказані листи голови Слов`янської районної ради Чернікова К.Г. головним лікарем КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостовою Т.О. надано письмові пояснення, в яких вона зазначає про необґрунтованість звинувачень ОСОБА_1 , зазначає про проведення слідчими Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перевірки за заявами ОСОБА_1 та про її звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди (а.с.18-19а т.1).

05.07.2019 року наказом головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області за №100-к/тр «Про попередження про наступне вивільнення» наказано попередити молодшу медичну сестру ФАП с. Новоселівка лікарської амбулаторії смт. Черкаське ОСОБА_34 , молодшу медичну сестру ФАП с. Новомиколаївка лікарської амбулаторії смт. Черкаське ОСОБА_35 , електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування допоміжного господарчого підрозділу ОСОБА_36 , заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу ОСОБА_1 про наступне вивільнення з одночасним пропонуванням переведення на іншу вакантну посаду (а.с.154-155 т.2).

16.09.2019 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлено з попередженням про наступне вивільнення, відповідно до якого у зв`язку з проведенням оптимізації КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області з метою ефективного використання бюджетних коштів, адміністрацією підприємства прийнято рішення про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області, зокрема, посада «Заступник головного лікаря з медичного обслуговування населення» адміністративно-управлінського підрозділу підлягає скороченню, а ОСОБА_1 вивільненню 16.11.2019 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Одночасно, ОСОБА_1 запропоновано перелік вакантних посад за його освітою для переведення з подальшою перекваліфікацією або наявні вакантні посади, які не потребують перекваліфікації (а.с.48 т.1).

Заявою від 21.12.2019 року на ім`я головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зазначив про порушення адміністрацією закладу вимог Закону України «Про запобігання корупції», оскільки він в грудні 2018 року повідомив до правоохоронних органів інформацію про корупційні дії в КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради та з цього часу є викривачем і знаходиться під захистом держави. Зазначив, що планує і в подальшому працювати в КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення, а у разі скорочення цієї посади буде змушений працювати на посаді сімейного лікаря, а дану заяву долучити до позову як доказ свідомого порушення законодавства (а.с.51 т.1).

21.12.2019 року ОСОБА_1 надав заяву на ім`я головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 про переведення на постійну роботу 21.12.2019 року на посаду лікаря-стажиста з загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії м. Миколаївка за власним бажанням (а.с.53 т.1).

Крім того, 21.12.2019 року ОСОБА_1 надав письмову заяву на ім`я головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 про те, що він змушений надати згоду на переведення на іншу посаду у зв`язку з вивільненням посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення (а.с.52 т.1).

Наказом головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 за №170-к/тр від 21.12.2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду лікаря-стажиста з загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії м. Миколаївка з 21.12.2019 року (а.с.54 т.1).

Наказом головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 за №142-к/тр від 31.12.2020 року ОСОБА_1 переведено на постійну роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря лікарської амбулаторії с. Мирне з режимом роботи повного шестиденного робочого часу з 01.01.2021 року (а.с.157 т.2).

Наказом головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостової Т.О. за №2-к/тр від 06.01.2021 року скасовано п.1 наказу головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 31.12.2020 року №142-к/тр «Про переведення ОСОБА_1 » та викладено його у новій редакції: переведено ОСОБА_1 , лікаря-стажиста з загальної практики-сімейної медицини лікарської амбулаторії м. Миколаївка на постійну роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря лікарської амбулаторії с. Мирне (а.с.116 т.3).

31.12.2020 року ОСОБА_1 на ім`я головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_3 подано заяву, в якій він повідомляє, що заяви про переведення з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення писав під тиском, розраховуючи на подальше скасування судом цих переведень, оскільки всі переведення до нього застосовані як до викривача (а.с.166 т.2).

Згідно з наказом КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 12.03.2020 року №24 «Про проведення службового розслідування» вирішено провести службове розслідування відносно об`єктивної перевірки фактів викладених у доповідних ОСОБА_26 старшого інспектора з кадрів від 12.03.2020 року №01-10/348, доповідної ОСОБА_29 сестри-господині лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 12.03.2020 року №01-10/350, доповідної ОСОБА_30 молодшої медичної сестри лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 12.03.2020 року №01-10/349, доповідної ОСОБА_23 прибиральника території лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 12.03.2020 року №01-10/351, з метою з`ясування всіх обставин щодо можливого вчинення правопорушення, винних осіб з 13.03.2020 року (а.с.143 т.1).

Актом службового розслідування від 20.03.2020 року, проведеного комісією з проведення службового розслідування, затвердженою наказом в.о. головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради, було встановлено неетичне поводження лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка ОСОБА_1 по відношенню до працівників лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області з застосуванням ненормативної лексики, що є грубим порушенням вимог ст.78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», вимог посадової інструкції працівника та правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та підтверджено з особистих слів ОСОБА_26 старшого інспектора з кадрів, ОСОБА_29 сестри-господині лікарської амбулаторії м. Миколаївка, ОСОБА_30 молодшої медичної сестри лікарської амбулаторії м. Миколаївка, ОСОБА_23 прибиральника території лікарської амбулаторії м. Миколаївка та доповідною ОСОБА_10 (а.с.144 т.1).

Листом КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області від 18.03.2020 року за №01-11/256 лікарю-стажисту з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення з приводу його дій, викладених у наданих доповідних (а.с.145 т.1).

Актом від 20.03.2020 року, за підписом лікаря ЗПСЛ лікарської амбулаторії м. Миколаївка Масюк Т.В., секретаря-друкарки КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Редько Т.А., головного бухгалтера КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради ОСОБА_21 , сестри медичної процедурного кабінету ОСОБА_37 , зафіксовано відмову лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_1 надати пояснення на вимогу голови комісії з проведення службового розслідування від 18.03.2020 року №01-11/256 (а.с.152 т.1).

Наказом головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостової Т.О. за №1-с від 26.03.2020 року лікарю-стажисту з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області ОСОБА_1 за грубе порушення ст.78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», правил внутрішнього трудового порядку КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області (Розділ ІІІ. Основні обов`язки працівників, п.3.1.4 Дотримуватись професійних обов`язків медичних працівників, зокрема, щодо вимог професійної етики та деонтології) та посадової інструкції лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області (Розділ 2. Завдання та обов`язки, пункт №5 «Дотримуватись принципів медичної деонтології») оголошено догану (а.с.62-63 т.1).

Крім того, відносно ОСОБА_1 комісією з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками КП «ЦПМСД» було складено акти про відсутність на роботі основного працівника від 05.07.2019 року, 26.09.2019 року, 04.01.2020 року, 06.01.2020 року, 10.01.2020 року, 17.01.2020 року, 03.02.2020 року, 04.02.2020 року, 21.02.2020 року, 07.04.2020 року та надано на ім`я головного лікаря КП «ЦПМСД» доповідні співробітників амбулаторії про явку на роботу ОСОБА_1 (а.с.168-186 т.2).

Наказом головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостової Т.О. за №13 від 15.01.2020 року наказано провести службове розслідування перевірки фактів обґрунтованості видачі листків непрацездатності (а.с.189 т.2).

24.01.2020 року комісією з проведення службового розслідування, затвердженою головним лікарем КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостовою Т.О., складено акт службового розслідування про необґрунтовану видачу листка непрацездатності ОСОБА_1 на період з 03.04.2019 року по 19.04.2019 року (а.с.187-188 т.2).

Відповідно до листа Департаменту запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.07.2020 року за №23-04/30835/20, за результатами опрацювання отриманих НАЗК від КП «ЦПМСД» документів та інформації, з урахуванням листа Державної служби України з питань праці від 18.12.2019 року за №5895/2/4.1-зв-19, можливе порушення КП «ЦПМСД» вимог абз.1 ч.3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» не знайшло свого підтвердження (а.с.100 т.1).

20.08.2020 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ч.1 ст.383 КК України, а саме, завідомо неправдиве звернення до поліції відносно неї (а.с.201-202 т.2).

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2021 року провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складів адміністративних правопорушень (а.с.227-230 т.2).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями ст.42 КЗпП України:

при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (ч.1);

при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, протягом двох років з дня звільнення їх зі служби;

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат (ч.2);

перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України (ч.3).

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

За положеннями ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 2 місяці (ч.1); при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (ч.2); одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (ч.3).

Відповідно до п.п.7.4.13 Статуту КНП «ЦПМСД» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області керівник (головний лікар) підприємства визначає та затверджує організаційну структуру підприємства, граничну чисельність працівників, штатний розпис підприємства та встановлює розміри посадових окладів працівників підприємства.

У справі встановлено і підтверджується наданими відповідачем доказами, що відповідачем були запропоновані усі наявні вакансії, які відповідали кваліфікаційно-освітньому рівню позивача на момент його переведення, та він надав заяву про його переведення на іншу запропоновану йому посаду. Доказів протилежного позивачем не надано. Суд зазначає про відсутність доказів того, що звільнення позивача носило вибірковий характер, а скорочення штату було необґрунтованим. Тобто, процедура переведення позивача відповідачем була дотримана.

Однак, переведення ОСОБА_1 було проведено всупереч положенням законодавства про запобігання корупції.

Відповідно до ст.45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Відповідно до положень Закону України "Про запобігання корупції" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (на час попередження позивача про наступне вивільнення та на час переведення):

особа, яка надає допомогу в запобіганні і протидії корупції (викривач), - особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною, повідомляє про порушення вимог цього Закону іншою особою (частина 1 ст.53);

особа або член її сім`ї не може бути звільнена чи примушена до звільнення, притягнута до дисциплінарної відповідальності чи піддана з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням нею про порушення вимог цього Закону іншою особою (частина 3 ст.53);

повідомлення про порушення вимог цього Закону може бути здійснене працівником відповідного органу без зазначення авторства (анонімно).

Згідно з положеннями вказаного Закону в чинній редакції:

викривач це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання (стаття 1);

викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону (стаття 53-4).

Викривач, його близькі особи, звільнені з роботи у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, підлягають негайному поновленню на попередній роботі (посаді), а також їм виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення викривача, його близької особи на роботі (посаді) розглядається більше одного року не з їхньої вини, їм виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З моменту набуття особою статусу викривача вона здобуває певний імунітет.

Про наявність зв`язку між негативними заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про вказані порушення може свідчити, зокрема, але не виключно такі обставини: певна послідовність подій (спочатку повідомлення особою про факти корупції, потім застосування до викривача негативних наслідків, а не навпаки); наближеність в часі цих подій; наявність різного роду погроз до викривача після повідомлення ним про факти корупції; відсутність в минулому (до моменту повідомлення) претензій до працівника, в тому числі й з боку осіб, про корупційні діяння яких ним повідомлено.

Відповідна правова позиції відображена у постанові Верховного Суду по справі № 815/2074/18 від 15.08.2019 року.

У справі встановлено, що 12.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України відносно ОСОБА_3 , яка використовуючи своє службове становище, отримувала чуже майно у вигляді додаткової безпідставної заробітної плати, на переконання позивача.

На час звернення ОСОБА_1 з заявою до правоохоронних органів про можливе вчинення ОСОБА_3 корупційного діяння, він мав обґрунтоване переконання, що ця інформація є достовірною, оскільки був заступником головного лікаря КП, що є адміністративною посадою.

Оскільки кримінальні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.191 КК України, є корупційними кримінальними правопорушеннями (ст.45 КК України), то позивача не може бути переведено на іншу посаду у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 11 червня 2020 року у справі №816/1874/17, досліджував питання статусу викривача і моменту поширення на нього гарантій, передбачених частиною третьою статті 53 Закону України "Про запобігання корупції".

Так, викривач набуває свого статусу з моменту, коли він здійснив всі залежні від нього дії для повідомлення про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, щоб відповідна інформація надійшла до адресата.

З моменту набуття особою статусу викривача, останній здобуває імунітет, суть якого розкрито в Законі України "Про запобігання корупції".

Водночас такий імунітет не є абсолютним і має певні межі. В першу чергу, повинен бути наявним зв`язок між негативними заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою.

Позивач вказує, що причиною його переведення послужив саме його статус викривача.

Перевіряючи вказану обставину, суд враховує наявні докази, зокрема, заяву ОСОБА_1 від 12.12.2018 року на адресу правоохоронних органів за фактом можливого привласнення бюджетних коштів головним лікарем КНП «ЦПМСД» з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.191 КК України, проведення за вказаною заявою досудового розслідування Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області, і приходить до висновку, що зазначене стосується переведення позивача із займаної посади та підтверджує відомості щодо повідомлення ним про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції» іншою особою.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем в ході судового розгляду справи.

Суд зазначає, що вказане жодним чином не спростовується тим, що, як вбачається з постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2021 року провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_3 було закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складів адміністративних правопорушень.

Крім того, факт упередженого ставлення до відповідача з боку головного лікаря підтверджується показами свідка ОСОБА_29 , яка зазначила, що акти порушення трудової дисципліни складалися лише відносно ОСОБА_1 .

Заперечення позивача щодо неналежності як доказу показів свідків, оскільки всі вони є підлеглими відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки всі свідки приведені до присяги та попередженні про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення.

У письмових поясненнях від 06.07.2020 року Департамент запобігання та виявлення корупції НАЗК зазначило про те, що позивач є викривачем саме з 12.12.2018 року.

Суд вважає, що рішення про проведення оптимізації шляхом скорочення певних посад, що стало у подальшому підставою для переведення позивача на іншу посаду, а також подання 12.12.2018 року позивачем заяви на адресу правоохоронних органів за фактом можливого привласнення бюджетних коштів головним лікарем КНП «ЦПМСД» з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.191 КК України, з огляду на специфіку правовідносин, не є значно віддаленими у часі, а тому суд приходить до висновку про наявність зв`язку між переведенням позивача і поданням ним вказаної заяви.

Відтак, встановлені судом обставини справи дають підстави стверджувати, що позивач набув 12.12.2018 року статусу викривача у розумінні Закону України "Про запобігання корупції" і здобув відповідний імунітет.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 року у справі №260/26/19.

В контексті наведеного необхідне зазначити наступне.

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, вчинення головним лікарем дій, прийняття рішень (переведення на іншу посаду, ініціювання перевірок, притягнення до відповідальності тощо), що стосується позивача, буде свідчити про наявність реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Також, згідно з частиною другою статті 35 вказаного Закону у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Сам факт участі ОСОБА_3 (щодо якої позивачем повідомлено про скоєння корупційного злочину) в засіданнях комісії з питань оптимізації, свідчить про наявність конфлікту інтересів та виключає правомірність наказів, прийнятих за наслідками висновків такої комісії, оскільки висновок комісії є передумовою видання наказу про звільнення або переведення позивача на іншу посаду.

Також, суд враховує заяву позивача подану на ім`я головного лікаря від 21.12.2019 року, що він змушений погодитися на переведення на іншу посаду, оскільки скорочення його посади є порушенням адміністрацією закладу вимог Закону України «Про запобігання корупції» та в судовому засіданні свою згоду обґрунтував тим, що самостійно виховує малолітню дитину та є особою похилого віку, тому це був вимушений крок задля збереження робочого місця та можливості отримання доходу, а відтак ці обставини ніяким чином не спростовують факт порушеного права позивача у зв`язку із виданням оспорюваного наказу про його переведення.

Положеннями статті 67 зазначеного Закону передбачено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Оскільки спірний наказ КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 21.12.2019 року №170 «Про переведення ОСОБА_1 » виданий з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», то він підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» особа або член її сім`ї не може бути звільнена чи примушена до звільнення, притягнута до дисциплінарної відповідальності чи піддана з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням нею про порушення вимог цього Закону іншою особою.

Суд звертає увагу, що саме після повідомлення позивачем про факти корупції до нього відповідачем було вжито ряд негативних заходів впливу, в тому числі й видання спірних наказів.

За правилами ч. 3 ст. 81 ЦПК України у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.

Суд зазначає, що сам по собі факт проведення оптимізації шляхом скорочення посад, не може свідчити про порушення прав, свобод чи інтересів позивача та/чи про незаконність спірних наказів.

Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення, у даному провадженні переведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС № 755/3495/16-ц від 28.03.2019 року.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.06.2019 року №77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» не є належним способом захисту прав позивача, тому задоволенню не підлягають. Проте, порушенні права позивача цілком підлягають захисту та відновленню шляхом скасування наказу про його переведення. Також, не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання незаконним та скасування наказу КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.07.2019 року №100-к/тр «Про попередження про наступне вивільнення», оскільки ця вимога є похідною від вимоги про скасування наказу про скорочення чисельності штатних одиниць та ці накази є взаємопов`язаними, оскільки стосуються процедури проведення оптимізації шляхом скорочення посад на підприємстві.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

За обставин, встановлених в цій справі, коли поновити позивача на посаді, з якої його звільнили і якої (формально) вже немає, неможливо, то належним способом захисту порушеного права може бути поновлення на посаді, аналогічній тій, з якої його звільнили, і яка існує на дату поновлення.

Такий правовий висновок Верховний Суд висловив у постановах від 28.02.2018 у справі № 817/280/16 та від 28.02.2019 у справі 817/860/16.

Враховуючи визнання незаконним та скасування наказу №170 від 21.12.2019 року «Про переведення ОСОБА_1 », позивача слід поновити на посаді, яка аналогічна посаді заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ).

Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Суд зазначає, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в позовній вимозі про зобов`язання відповідача внести зміни в штатний розклад підприємства, оскільки це є втручанням в діяльність підприємства, а поновлення на посаді працівника відбувається під час виконання підприємством рішення суду про поновлення робітника на посаді.

Також, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про порушення ОСОБА_3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» Державний захист викривачів, оскільки не вважає це належним способом захисту, а вважає це підставою для розгляду законності прийнятих рішень відповідачем відносно позивача.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця в заробітній платі з урахуванням всіх діючих надбавок за час переведення на посаду стажиста з загальної практики сімейна медицина та лікаря з загальної практики сімейного лікаря.

Щодо вимоги відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Доводи позивача про те, що він пропустив строк звернення до суду з поважних причин, заслуговують уваги з наступних підстав.

Так, згідно до ст. ст. 233, 234 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний умісті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений ст. 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Так, у статті 234 КЗпП України не передбачається переліку поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Вирішуючи питання про застосування строків, встановлених статтею 233 КЗпП України, в частині пред`явлення позовної вимоги про визнання незаконними та скасування наказу про переведення суд встановив, що у даному випадку початок перебігу тримісячного строку звернення до суду розпочався з 21.12.2019 року дня ознайомлення позивача з наказом про його переведення, оскільки саме з цієї дати безпосередньо порушено трудові права позивача.

Суд приходить до переконання про необхідність поновлення позивачу строку на звернення до суду, оскільки починаючи з 12 березня 2020 року в країні були запровадженні карантинні заходи з метою припинення поширення COVID-19, а оскільки позивач є людиною похилого віку, то він безпосередньо належить до групи ризику, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо Наказу головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Холостової Т.О. за №1-с від 26.03.2020 року про оголошення догани лікарю-стажисту ОСОБА_1 за грубе порушення ст.78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», правил внутрішнього трудового порядку КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області (Розділ ІІІ. Основні обов`язки працівників, п.3.1.4 Дотримуватись професійних обов`язків медичних працівників, зокрема, щодо вимог професійної етики та деонтології) та посадової інструкції лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області (Розділ 2. Завдання та обов`язки, пункт №5 «Дотримуватись принципів медичної деонтології») суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 р. (справа № 61-28445св18).

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до положення ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обовязків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Як було встановлено в судовому засіданні, 12.03.2020 року відбулась конфліктна ситуація через те, що медичний кабінет, в якому знаходиться робоче місце ОСОБА_1 , був зачинений на ключ, коли ОСОБА_1 відійшов на деякий час, залишивши в кабінеті свої особисті речі. Повернувшись до кабінету, ОСОБА_1 не зміг до нього потрапити, а на прохання відчинити двері, отримав відмову, внаслідок чого виник конфлікт. ОСОБА_1 не допускали до робочого місця та не давали можливості забрати свої речі аж до приїзду поліції. Позивач мав змогу забрати свої речі, зокрема, ліки, лише за допомогою поліції. Щодо висловлювання нецензурною лайкою ОСОБА_1 на певного працівника, не було викликано поліцію та не було написано відповідної заяви до правоохоронних органів певними працівниками, що знайшло підтвердження в показах свідків.

Проте, за неналежну поведінку та неетичні висловлювання догану було винесено саме ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що відповідачем не доведено перед судом факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за вчинення якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом № 1-с від 26.03.2020 р., тому зазначений наказ підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судам необхідно врахувати, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Оскільки головний лікар не є власником підприємства, в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити як пред`явленої до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 13.04.2021 року (а.с.101 т.2) позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи відмову в задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, витрати по сплаті позивачем судового збору відшкодуванню не підлягають.

Позивач звільнений від сплати судового збору лише за вимогу про поновлення на роботі, в зв`язку з чим судовий збір за дві вимоги немайнового характеру про скасування наказу про переведення та скасування наказу про дисциплінарне стягнення в загальній сумі 1681,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Щодо зупинення дії наказів головного лікаря КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради від 05.06.2019 року №77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області», від 05.07.2019 року №100-к/тр «Про попередження про наступне вивільнення», від 21.12.2019 року №170-к/тр «Про переведення ОСОБА_1 » в порядку забезпечення позову ухвалою суд від 22.01.2021 року, суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідного клопотання до суду надано не було, в зв`язку з чим вказані заходи діятимуть протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області Холостової Тетяни Олександрівни, комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області Холостової Тетяни Олександрівни, комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати наказ комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 21.12.2019 року №170 «Про переведення ОСОБА_1 » незаконним та скасувати його.

Поновити ОСОБА_1 на посаді, яка аналогічна посаді заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення, з 21.12.2019 року, з виплатою різниці в заробітній платі, з урахуванням всіх діючих надбавок, за час переведення на посаду лікаря - стажиста з загальної практики - сімейна медицина та лікаря з загальної практики сімейного лікаря з дня переведення.

Скасувати наказ комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 26.03.2020 року № 1- с «Про накладення стягнення на лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області Хименка А.М.».

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області (адреса: 84186, Донецька область, Слов`янський район, с. Рай-Олександрівка, вул. Шкільна, буд. 61А, ) на користь держави на р/р UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області Холостової Тетяни Олександрівни, комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 28 вересня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова