Справа № 347/1341/21
Провадження № 2/347/563/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді : Крилюк М.І.,

секретаря : Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 1990 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Шевченківської сільської ради Дніпропетровського району і області, за актовим записом №05. За час їх перебування в шлюбі в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами, між ними останнім часом стали часто виникати сварки та різні непорозуміння. Вважає, що сімя розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає. Просить шлюб розірвати.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 29.09.2021 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Шевченківської сільської ради Дніпропетровського району і області, за актовим записом №05, підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу а.с.3

В шлюбі в сторін народилась одна дитина, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4)

Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на сімейне життя. Сторони не заявляли клопотань про надання їм терміну на примирення, що свідчить про їх небажання підтримувати подружні відносини та зберігати сім`ю.

Позивачка скористалася правом на розірвання шлюбу та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, клопотання про надання сторонам терміну для примирення до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка заявила клопотання про залишення їй існуючого прізвища « ОСОБА_4 », що підлягає до задоволення.

Відповідачем не заперечувалась вимога позивачки про визначення місця проживання їх дитини з позивачкою в справі а тому неповнолітню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 51, 56, 109-112 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити .

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 17 квітня 1990 року у виконкомі Шевченківської сільської ради Дніпропетровського району і області, за актовим записом №05 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачці існуюче прізвище " ОСОБА_4 ".

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк