Справа № 277/959/21
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

іменем України

"29" вересня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 10000,50 грн. Вимогу мотивує тим, що рішенням Ємільчинського районного суду 01.11.2019 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів і має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 16299 грн. за період з листопада 2019 року по червень 2021 року.

За період з листопада 2019 року по червень 2020 року вже нараховувалася пеня за несплату аліментів, а тому сума боргу за цей період не нараховується, а нараховується за період з липня 2020 року по червень 2021 року.

Позивачка провела розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, застосувавши правовий висновок Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №14-37цс18. В своєму розрахунку зазначила, що сума боргу зі сплати аліментів становить 13477,50 грн. Відповідачем сплачені аліменти в сумі 6000 грн. за три місяці 2020 року і за ці місяці пеня не нараховувалася, а сума платежу, що перевищила місячний розмір аліментів йде на погашення попереднього боргу. Позивачка звертає увагу на те, що сума 2523 грн. гасить заборгованість за 2019 рік, а не за липень 2020 року. Сума нарахованої пені за вказаний період складає 16706,44 грн., що перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів, яка відповідно до розрахунку становить: 13477,5 - 3477 = 10000,50 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №277/802/19, виданий 01.11.2019 року Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ємільчинського районного суду від 13.08.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2019 року по червень 2020 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Олевського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах за період з липня 2020 року по листопада 2020 року в розмірі по 1159 грн. за кожен місяць. За вересень 2020 року боржником сплачено 2700 грн., за жовтень-листопад 2020 року - по 2000 грн. З грудня 2020 року по червень 2021 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів по 1197,5 грн. за кожен місяць.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за аліментами.

Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не довів, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а тому позивачка має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів.

Крім того, суд не погоджується із сумою заборгованості по аліментах, яка виникла у відповідача ОСОБА_2 за період з липня 2020 року по червень 2021 року, і визначає її у розмірі 10700,5 грн.

За останньою правовою позицією щодо застосування положень абзацу першого частини першої ст.196 СК України, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

За таких обставин розрахунок пені за нормою частини першої ст.196 СК України виглядає наступним чином: за липень 2020 року 1159 грн. х 365 дн. х 1% = 3865,35 грн.; за серпень 2020 року - 1159 грн. х 334 дн. х 1% = 3537,06 грн.; за грудень 2020 року - 1197,50 грн. х 212 дн. х 1% = 2538,70 грн.; за січень 2021 року - 1197,5 грн. х 181 дн. х 1% = 2167,47 грн.; за лютий 2021 року - 1197,5 грн. х 151 дн. х 1% = 1808,22 грн.; за березень 2021 року - 1197,5 грн. х 122 дн. х 1% = 1460,95 грн.; за квітень 2021 року - 1197,5 грн. х 91 дн. х 1% = 1073,75 грн., за травень 2021 року - 1197,5 грн. х 61 дн. х 1% = 730,47 грн.; за червень 2021 року - 1197,5 грн. х 30 дн. х 1% = 359,25 грн. Всього: 17541,22 грн.

Враховуючи, що сума заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за період з липня 2020 року по червень 2021 року, з урахуванням сплачених ним коштів в рахунок погашення аліментів, становить 10700,50 грн. та розмір присудженої пені не може перевищувати 100% заборгованості, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає пеня у розмірі 10700,5 грн., що становить 100% заборгованості зі сплати аліментів за період із липня 2020 року по червень 2021 року. Решта пені в розмірі 6840,72 грн. не може бути стягнута.

За таких обставин, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених позивачкою вимог.

Таким чином сума пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 становить 10700 грн. 50 коп. і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов та позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в прибуток держави 50 відсотків судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 10700 (десять тисяч сімсот) грн. 50 коп. за період з липня 2020 року по червень 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько