КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 378/30/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/11771/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР»

відповідачі Головне управління Держгеокадастру у Київській області,

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР», подану через представника Чернявську Віту Петрівну, на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Марущак Н.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна про скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

у січні 2021 року ТОВ «УКРТАУЕР»звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у якому просив скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № 10-8734/15-14-ст від 28.10.2014 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», площею 0,6000 гектара, кадастровий номер :04:002:0007, для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області;

визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 02.12.2017, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту С.П.;

скасувати рішення вказаного приватного нотаріуса про державну реєстрацію за ОСОБА_1 прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 23702955 від 02.12.2017 12:58:21 щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, розташовану на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області, індексний № 29153337, що видане громадянці ОСОБА_2 07.11.2014, реєстраційною службою Ставищенського районного управління юстиції Київської області;

скасувати державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки, яка була проведена 15.10.2014 відділом Держземагенства у Ставищенському районі Київської області,

В обґрунтування позову зазначало, що у провадженні суду перебуває цивільна справа № 378/1300/19 (провадження №2/378/357/19) за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР» про усунення перешкоди в користуванні нерухомим майном та відшкодування шкоди, з посиланням на те, що 02.12.2017 вона ( ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу набула у власність земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0007, площею 0,06 га і на вказаній земельній ділянці без належних правових підстав знаходиться телекомунікаційне майно та металевий контейнер з обладнанням мобільного радіотелефонного та радіорелейного зв`язку, що належить ПрАТ «ВФ Україна».

Під час розгляду вказаної справи встановлені певні юридичні факти та обставини, які стали підставою звернення до суду з даним позовом.

ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») звернулося до Ставищенської РДА з клопотанням про розробку проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,0100 га для будівництва ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради, на що отримано дозвіл від 18.02.2005 за № 66/06-28.

В подальшому ПП «Кадастр» на підставі договору № 5 від 29.11.2004 було розроблено проект із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку. Даний проект було погоджено за наявності повного пакету усіх необхідних документів та затверджений розпорядженням Ставищенської РДА від 24.03.2005 №113.

29.10.2008 між ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки загальною площею 0,0100 га зі строком дії 5 років з умовами використання земельної ділянки для розміщення та обслуговування ретранслятора мобільного зв`язку. Затвердженим проектом землеустрою було змінено цільове призначення земельної ділянки (код цільового використання 3.2.9 «зв`язку і телекомунікацій») і зазначена земельна ділянка не могла перейти в розпорядження Держземагенства.

Після закінчення строку дії договору не було письмових заперечень зі сторони орендодавця щодо продовження дії договору, тому відповідно до умов договору, він був пролонгований на той самий строк і на тих самих умовах (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Земельна ділянка, яка перебувала в оренді ТОВ «Лайфселл», на якій вже побудовано вежу (висотою 50 метрів) та яка мала вже змінене цільове призначення землі, а саме землі зв`язку, помилково перейшла до іншого розпорядника землі. ГУ Держземагентства у Київський області неправомірно на підставі наказу від 28.10.2014 №10-8734/15-14-сг затверджено проект землеустрою, надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,600 га (кадастровий номер :04:002:0007) для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Сніжківської сільської ради. На вказану земельну ділянку 07.11.2014 ОСОБА_2 реєстраційною службою Ставищенського районного управління Київської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 .

16.03.2016 ТОВ «УТ» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «Лайфселл» придбав вищевказану споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї.

02.12.2017 зазначену земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із власницею - ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту С.П. за № 932 від 02.12.2017.

В рамках цивільної справи ЄУН 378/1300/19, провадження № 2/378/357/19, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР» проведено комплексну судову земельно-технічну експертизу, за висновком якої земельна ділянка площею 0,0100 га, яка була передана в оренду ТОВ «Астеліт» (тепер - ТОВ «Лайфселл») за договором оренди земельної ділянки від 29.20.2008, знаходиться повністю (на 100 %) в межах земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007.

Вищевказаний проект землеустрою затверджений наказом ГУ Держземагентства у Київський області від 28.10.2014, на підставі якого земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 , а потім продана ОСОБА_1 містить ряд суттєвих порушень, його не було погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗУ України.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 08.06.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ «УКРТАУЕР» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що вони є власниками майна, яке знаходиться на земельній ділянці, що перебуває в оренді ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт»), а також ту обставину, що цільове призначення земельної ділянки було змінено на землі зв`язку, а передано новому власнику без зміни цільового призначення цієї земельної ділянки. Суд не звернув уваги, що з січня 2013 року вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким законодавець вніс зміни до Земельного кодексу України. Станом на 2013 рік центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин було Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагенство), а в подальшому його правонаступником Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Земельна ділянка, яка перебувала в оренді ТОВ «Лайфселл» на якій було побудовано вежу та яка мала змінене цільове призначення землі, помилково перейшла до іншого розпорядника землі. Новий розпорядник земельних ділянок неправомірно передав орендовану ТОВ «Лайфселл» у власність при наявному договорі оренди і збудованому об`єкті на земельній ділянці. Суд не врахував, що вони набули право на вежу відповідно до договору укладеного між ТОВ «Лайфсел» від 16.03.2016, яка розміщена відповідно до договору оренди землі від 29.10.2008 укладеного між ТОВ «Астеліт» та Ставищенською РДА. Земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_1 поглинула земельну ділянку площею 0,0100 га, яка була передана ТОВ «Астеліт» за договором оренди. Суд не надав можливості вступу у справу прокурора, оскільки земельна ділянка, яка відповідно до наявних первинних документів власником якої була Держава, у незаконний спосіб перейшла безоплатно до приватної власності, а відповідна участь прокурора у справі є необхідним заходом захисту прав та власності держави у судовому процесі. Суд також не врахував положення ч. 2 ст. 393 ЦК України, якою встановлено, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Крім того, землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд не звернув уваги, що накладення земельної ділянки, що перебуває у їхньому користуванні виникло в результаті винесення наказу головного управління Держземагенства у Київській області від 28.10.2014 про надання земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що апелянт у апеляційній скарзі не зазначив які саме обставини, що мають значення для справи судом не були встановлені, а перераховуючи правові норми не вказує, що ці норми судом порушені. Оскаржуваний акт - наказ ГУ Держземагенства у Київській області від 28.10.2018 не має своїм предметом рухоме майно, належне позивачу, а саме металеву вежу. Крім того, зазначений акт видано до моменту набуття позивачем права власності на вказане рухоме майно. Щодо земельної ділянки, яка є предметом оспорюваного наказу, то позивач не має, та ніколи не мав прав на неї. Договір оренди не містить умов про автоматичний перехід права орендаря щодо оренди земельної ділянки при переході права власності на розміщене на ній рухоме майно - вежу в м. Сніжки. ТОВ «УКРТАУЕР» право оренди, чи інше право користування спірною земельною ділянкою не надавалось, а набуття права власності на рухоме майно, розташоване на земельній ділянці, не є підставою для переходу до нового власника майна прав на земельну ділянку. Крім того, перебування земельної ділянки у власності однієї особи, на якій розташоване рухоме майно іншої особи, не створює перешкод для володіння та користуванням майном, та матеріали справи не містять доказів про чинення перешкод у користуванні майном.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.02.2005 листом Ставищенської РДА Київської області № 66/06-28 за результатами розгляду клопотання ТОВ «Астеліт» про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району надала згоду на розробку проекту відведення вказаному товариству земельної ділянки загальною площею 0,01 га.

Приватним підприємством «Кадастр» розроблено проект із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку в межах Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області. Вказаний проект містить наступні погоджувальні акти, висновки: акт вибору та обстеження земельної ділянки від 12.11.2004, акт встановлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки від 15.12.2004, висновок Ставищенського районного відділу земельних ресурсів від 06.12.2004 за № 4732, висновок відділу містобудування Ставищенської РДА архітектури та житлово-коммунального господарства від 24.12.2004 №231, висновок Ставищенської районної санітарно-епідемологічної станції від 06.12.2004 №1142, висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Київської області за № 06-13/9920, висновок Державної землевпорядної експертизи від 10.02.2005 за №21-12, технічне завдання 4831 від 29.12.2004, умови відведення земельної ділянки № 17 від 18.02.2005.

24.03.2005 розпорядженням Ставищенської РДА від № 113 затверджено проект із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку в межах Сніжківської сільської ради, та вирішено передати зазначену земельну ділянку загальною площею 0,01 га в довгострокову оренду терміном на 5 років ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку на території вказаної сільської ради з встановленням розміру орендної плати в сумі 1 404, 60 грн.

29.10.2008 між ТОВ «Астеліт» та Ставищенською районною державною адміністрацією Київської області укладено договір оренди земельної ділянки (надалі договір оренди) загальною площею 0,0100 га, розташованої на території Сніжківської сільської ради, відповідно до п. 1 якого орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, зі строком дії 5 років (п. 3.1) із встановленням річної орендної плати в сумі 500 грн (п. 4.2) з умовами використання земельної ділянки - для розміщення та обслуговування ретранслятора мобільного зв`язку (п. 5.1).

Цей договір зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за номером № 23 від 29.10.2008.

Пунктом 3.3 договору оренди передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то, за відсутності письмових заперечень орендодавця (які здійснюються у формі надісланого орендарю листа - повідомлення) протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені цим договором.

Відповідно до п. 11.5 цього договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для розірвання договору.

Згідно копій декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 14.08.2013 ТОВ «Астеліт» в період з 21.06.2013 по 24.07.2013 на орендованій земельній ділянці побудовано (розміщено) базову станцію К19010 (надалі вежа) (опис об`єкта: несучі конструкції - металева башта Н = 50 м, перелік інженерного обладнання - обладнання базової станції, антенно-фідерне обладнання).

02.02.2016 ТОВ «Астеліт» змінило назву на ТОВ «Лайфселл», про що внесено запис до Єдиного Державного реєстру.

28.10.2014 наказом ГУ Держземагентства у Київський області № 10-8734/15-14-сг затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу - ОСОБА_2 ) земельну ділянку загальною площею 0,600 га (кадастровий номер :04:002:0007) для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області.

07.11.2014 ОСОБА_2 реєстраційною службою Ставищенського районного управління Київської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , яке засвідчує, що земельна ділянка загальною площею 0,06 га, кадастровий номер :04:002:0007, розташована на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області належить їй на праві власності та внесено відповідний запис про право власності на вказану земельну ділянку за № 7603822 державним реєстратором реєстраційної служби Ставищенського РУЮ Совичем С. П. за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва.

16.03.2016 на підставі договору купівлі-продажу і додатку до нього ТОВ «Лайфселл» продало, а ТОВ «Укртауер» придбало (купило) споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї, яка розміщена за адресою: Київська область, Ставищенський район, с. Сніжки.

Згідно п. 1.1 даного договору продавець продає а покупець купує і сплачує відповідну загальну ціну продажу майна, визначену цим договором, рухоме телекомунікаційне майно разом з лініями електропередач до нього, відповідно до додатку № 1 до договору який є його невід`ємною частиною. До майна, яке придбало ТОВ «Укртауер» відноситься вежа з ЛЕП (лініями електропередач)- КІ9010.

02.12.2017 ОСОБА_2 продала земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту С.П. за № 932 від 02.12.2017. Цього ж дня до державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом внесено запис про право власності за новим власником ОСОБА_1 за № 23702955 на підставі договору.

09.09.2020 відповідно до копії висновку № СЕ-1201-1-1160.20, складеного за результатами судової земельно-технічної експертизи, проведеної на підставі ухвали Ставищенського районного суду від 20.12.2019 по справі ЄУН 378/1300/19, провадження № 2/378/357/19, в результаті зіставлення в одній системі координат меж земельної ділянки площею 0,01 га, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008, укладеного між ТОВ "Лайфселл" (колишня назва ТОВ "Астеліт") та Ставищенською РДА Київської області, та земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :04:002:0007) на території Сніжківської сільської ради відповідно до правовстановлюючих документів на них та документації із землеустрою щодо них (зокрема, за наявними в них координатами поворотних точок), виявлено їх накладення (перетин), а саме: земельна ділянка площею 0,0100 га, яка була передана в оренду ТОВ "Астеліт" (тепер - ТОВ "Лайфселл") за договором оренди земельної ділянки від 29.20.2008, знаходиться повністю (на 100 %) в межах земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007, яка була відведена 2014 році.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_2 порушує його законні права та інтереси.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15,16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до вищевказаних норм завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що права позивача не порушені, або, якщо позов заявлено до неналежного відповідача, то дані обставини є самостійною підставою для відмови у позові.

За матеріалами справи встановлено, що позивач ніколи не мав у користуванні чи у власності спірної земельної ділянки та не звертався до відповідних органів з питання надання цієї земельної ділянки.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 16.03.2016 ТОВ «Укртауер» придбало у ТОВ «Лайфселл» споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї, яка розміщена за адресою: Київська область, Ставищенський район, с. Сніжки. Зазначене майно є рухомим майном, про що вказано у п. 1.1 договору купівлі - продажу та не заперечується позивачем.

Представник позивача також зазначила, що питання про надання земельної ділянки, на якій розміщене придбане ними рухоме майно (договір оренди, договір суборенди тощо) при укладенні договору купівлі - продажу з продавцем ТОВ «Лайфселл», власником земельної ділянки чи Ставищенською районною державною адміністрацією не вирішувалося.

Наказом ГУ Держземагентства у Київський області від 28.10.2014 № 10-8734/15-14-сг затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,600 га (кадастровий номер :04:002:0007) для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області.

На час придбання позивачем споруди електрозв`язку спірна земельна ділянка уже більше року перебувала у власності ОСОБА_2 , відтак затверджуючи проект землеустрою, ні ГУ Держземагентства у Київський області, ні ОСОБА_2 не могли порушити будь - які права чи інтереси позивача, який до 16.03.2016 не був власником споруди електрозв`язку.

Як зазначила представник позивача при апеляційному розгляді справи, позивач вперше вирішив з`ясувати питання щодо земельної ділянки, на якій знаходиться придбане ним рухоме майно лише у 2019 році, проте навіть тоді з будь - якими заявами щодо укладення договору оренди, суборенди, встановлення сервітуту тощо не звертався.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідачі будь - які права та інтереси позивача при передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не порушували.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 був чинним договір оренди цієї земельної ділянки, укладений між Ставищенською районною державною адміністрацією Київської області та ТОВ «Астеліт» (ТОВ "Лайфселл") не спростовують висновки суду, оскільки позивач не є стороною цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди землі від 29.10.2008 цей договір укладено на термін 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Лише сторони договору могли вирішувати питання про те, продовжувати строк дії договору чи ні. Позивач не мав права будь - яким чином впливати на визначення сторонами строку договору чи його припинення.

Сторони договору будь - яких додаткових угод щодо продовження терміну оренди землі не укладали та ні Ставищенська районна державна адміністрація Київської області, ні ТОВ «Астеліт» (ТОВ "Лайфселл") не оспорюють передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Оскільки оспорюваним наказом ГУ Держземагентства у Київський області від 28.10.2014 № 10-8734/15-14-сг не порушуються права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для скасування такого наказу.

Вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі - продажу цієї земельної ділянки від 02.12.2017 та скасування рішення щодо реєстрації права власності на земельну ділянку є похідними від вимоги про скасування наказу ГУ Держземагентства у Київський області від 28.10.2014 № 10-8734/15-14-сг, а тому суд першої інстанції правильно виходив з того, що такі вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06. 2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 414 ЦК України перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не впливає на обсяг права власника будівлі (споруди) щодо користування земельною ділянкою.

Придбаваючи споруду електрозв`язку позивач мав усвідомлювати, що зазначена споруда знаходиться на земельній ділянці та мав можливість з`ясувати правовий статус цієї земельної ділянки, а з`ясувавши, що земельна ділянка не перебуває в оренді продавця відмовитися від укладення договору купівлі - продажу або вирішити питання щодо користування земельною ділянкою із її власником.

Так само ОСОБА_2 отримуючи у власність спірну земельну ділянку достовірно знала про те, що на цій земельній ділянці розміщена споруда електрозв`язку та мала вирішувати питання щодо даної споруди чи користування земельною ділянкою із власником цієї споруди.

Проте ці питання сторонами не вирішувалися.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що вона як власник спірної земельної ділянки не чинить перешкод у користуванні цією земельною ділянкою позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що за оспорюваним наказом у власність передано земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, тоді як цільове призначення спірної земельної ділянки - землі зв`язку не впливають на висновки суду, оскільки як вказувалося вище судом не встановлено порушення прав та інтересів позивача передачею цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_2 . До того ж відповідно до договору оренди від 29.10.2008 ТОВ «Астеліт» отримало в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.

Доказів про те, що органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування приймалося рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя мала відкласти розгляд справи та надати прокурору можливість вступити у справу суперечать вимогам як ЦПК України, так і вимогам Закону України «Про прокуратуру».

Інші доводи апеляційної скарги фактично є повторенням вимог та обгрунтувань позовної заяви та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР» залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 29.09.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук