Єдиний унікальний номер 341/1239/20
Номер провадження 2/341/162/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу місцевого самоврядування: Галицької міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей у Галицькому районі Івано-Франківської області Галицької районної державної адміністрації з вимогами:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- призначити її опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягувати з ОСОБА_2 аліменти у її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її дочка ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі у них народилась дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у дочки з відповідачем не склалося, рішенням Галицького районного суду від 16 березня 2015 року шлюб розірвано, визначено місце проживання дитини разом із дочкою - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її дочка - ОСОБА_4 . Після смерті дочки її малолітня дитина ОСОБА_5 залишилась проживати з нею. Зазначає, що одна приймає участь у вихованні та матеріальному утриманні онуки. Відповідач за останні сім років коштів на утримання дочки не надавав, не брав участі у вихованні дитини, не провідував її, не цікавився здоров`ям дитини, не піклувався про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач самоусунувся від виховання доньки, ухилявся від виконання свого обов`язку свідомо, оскільки мав реальну можливість виконати його, але не вчиняв відповідних дій. Оскільки відповідач працездатний, а тому має можливість платити аліменти.

Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися. Представницею позивачки - адвокаткою Шевчук-Філімон Н.М. скеровано на адресу суду заяву, у якій просить слухати дану справу її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення у справі.

Відповідач та його представник - адвокат Раврик І.Д. в судове засідання призначене 18 серпня 2021 року та 27 вересня 2021 не з`явилися. В силу пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач належно повідомлений про час та місце справи.

Відповідач скористався правом подачі відзиву на позов. Позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає його надуманим, необґрунтованим та таким що не підлягає до задоволення. Зазначив, що не відмовляється від утримання та виховання дитини, а твердження позивачки що він не бере участі у вихованні та утриманні дочки не підтверджені належними доказами. Щодо розміру аліментів зазначив, що допомагає дитині як може. На даний час ніде не працює, так як здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом 1 групи по зору з дитинства та отримує 33 грн. 73 коп. компенсаційних виплат.

Орган місцевого самоврядування: Галицька міська рада в судове засідання представника не скерувала, такою надано суду висновок комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю, присвоїно ОСОБА_6 дошлюбне прізвище ОСОБА_7 , що стверджується наявною в матеріалах справи копією виписки з рішення (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно довідки №615 від 03 серпня 2020 року виданої Залуквянської сільською радою встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Залуква, до дня смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на її повному утриманні(а.с.13).

Дитина ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні позивачки. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним.

Згідно копії довідки до акта МСЕК ОСОБА_8 матір відповідача є інвалідом 1 групи по зору з дитинства та потребує стороннього догляду(а.с.54).

Згідно довідки №179 від 09 лютого 2021 року Галицького районного управління праці - ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Галицькому районному управлінні соцзахисту та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює(не вчиться) і здійснює догляд за інвалідом 1 групи(а.с.55).

Відповідно до висновку від 20 липня 2021 року, комісія з питань захисту прав дитини Галицької міської ради вважає за можливе та доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 27 вересня 2021 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Пунктом 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року передбачено, що у всіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог пункту15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно з абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Хант проти України» встановив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти інтересам дитини, які за своєю природою повинні переважати над інтересами батьків.

У своїй ухвалі від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України дійшов до висновку, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батьки офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Слід також звернути увагу на те, чи створюються перешкоди для спілкування батька із дитиною з боку особи, з якою дитина проживає.

Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_3 та призначення ОСОБА_1 її опікуном, суд виходить з наступного.

Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Згідно до частини 3 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною 4 статті 167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , те що ОСОБА_1 баба ОСОБА_3 здійснює належний догляд за нею, виховує її та матеріально утримує, доказів участі відповідача в утриманні та вихованні дитини судом не здобуто, вимоги про встановлення опіки та призначення ОСОБА_3 опікуна ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про про стягнення аліментів аліментів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

У відповідності до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов, він не працює, здійснює догляд за матірю, яка є інвалідом 1 групи по зору з дитинства, та отримує за це компенсаційні виплати у розмірі 33 грн. 73 коп.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, та стягувати з відповідача на користь опікуна ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 1 250 гривень щомісяця на дитину, з їх подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог.

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то судові витрати у виді сплаченого позивачкою за вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судовий збір за вимогу про встановлення опіки у розмірі 840 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з ОСОБА_2 у дохід держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 10, 150, 155, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 183, 191, 243, 244 Сімейного кодексу України, статтями 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 10, 12,13, 81, 141, 245, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 430, пунктом 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. щомісячно, з їх подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви - 17 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 681 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

представниця позивачки: адвокатка Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, поштова адреса: вул.Караїмська, м.Галич, Івано-Франківська обл.;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 ;

орган місцевого самоврядування: Галицька міська рада, місцезнаходження за адресою: пл.Волі, 1 м.Галич.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2021 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК