ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3657/21 Провадження № 2/636/1606/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням

ухвали про залишення позову без руху

04 жовтня 2021 рокумісто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гуменний З.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «СОВТА» адвокат Крайз О.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 32021,35 грн. та надати позивачу строк протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі з метою подання доказів понесених судовий витрат та розподілити такі витрати.

Позовна заява була подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Так, в позовній заяві та доданих до неї документах відсутні дата та місце народження відповідача, що унеможливлює відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, якої передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, направити запит про зареєстроване місце проживання відповідача.

Також до позовної заяви не надані докази щодо переходу прав кредитора, на якій посилається у позові, та не вказані підстави виконання зобов`язань боржника. Навіть не надані докази щодо відкриття виконавчого провадження та судові рішення для підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, документи, що підтверджують повноваження представника позивача, до позовної заяви не додані.

До того ж, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Тому позовна заява ухвалою від 12.08.2021 залишена без руху з наданням строку для виправлення недоліків у строк 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка отримана позивачем 16.08.2021.

26.08.2021 представник позивача Крайз О.І. звернувся із заявою про продовження процесуального строку на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, оскільки представник позивача звернувся до відділу ДВС із заявою про надання копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень та виконавчих документів, які необхідні для усунення недоліків позовної заяви, що унеможливлює своєчасне виконання ухвали суду про залишення заяви без руху в установлений судом строк.

Представником позивача подана заява про усунення недоліків, але вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконані у повному обсязі, оскільки надані лише попередній розрахунок суми судових витрат, ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю представника.

Уточнена позовна заява, про що було зазначено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, не надана, а надана лише заява про усунення недоліків у 2 екземплярах. Однак, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

До того ж, разом з заявою про усунення недоліків представником позивача подано клопотання про витребування з Чугуївського ВДВС у Чугуївському району Харківської області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 59484626 щодо примусового виконання заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14.11.2018 у справі № 636/2160/18 та виконавчого провадження № 58504921 щодо примусового виконання судового наказу, виданого Чугуївським міським судом Харківської області від 03.12.2018 у справі № 636/2616/18. У клопотанні представник позивача посилається на те, що Чугуївський ВДВС володіє відповідними доказами необхідними для підтвердження відкриття виконавчих проваджень є те, що цим органом здійснювалося примусове виконання зазначеного заочного рішення та судового наказу щодо обов`язку сплати відповідачем грошових коштів за житлово-комунальні послуги зі спожитого природного газу.

Однак до клопотання про витребування доказів додані копії рішення суду та судового наказу роздруковані з ЄДРСР, в який відсутні відомості про відповідача та боржника, а тому не є доказами.

Отже відсутні підстави для витребування копій вказаних виконавчих проваджень, оскільки відсутні докази, що боржником по вказаним виконавчим провадженням є відповідач по справі.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Так, судом встановлено, що позивачем не усунуто недоліки, визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. Відсутність вказаних в ухвалі обставин перешкоджає відкриттю провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою позивачем подано позов.

Відповідно ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15- днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя