Справа № 202/4622/21
Провадження № 2-о/202/133/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Кухтін Г.О.

за участю:

секретаря судового засідання Калантаєнко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу окремого провадження за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей,

І. Стислий виклад позиції заявників.

Між заявниками було зареєстровано шлюб. У сторін є спільна неповнолітня дитина. На сьогодні фактично сім`я припинила своє існування через постійні сварки та відсутність між сторонами порозуміння та поваги. В зв`язку із чим, заявники просили шлюб розірвати.

Заявниками подану заяву підтримано, розгляд справи просили проводити у їхню відсутність.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заявники по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 16.06.2000 Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №263.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

28.07.2021 між заявниками було укладено договір про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, договір посвідчено нотаріально.

Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між заявниками припинені.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що заявники наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи заяву про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між заявниками по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я заявників розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 109, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 263, 264, 265, п. 15, п. п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.06.2000 Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №263 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Г.О. Кухтін