Ухвала

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 349/1799/19

провадження № 61-13233ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного медичного підприємства «Рогатинська центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила продовжити строк на оскарження наказу головного лікаря Рогатинської центральної районної лікарні від 25 липня 2018 року № 299-о «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Рогатинської центральної районної лікарні від 25 липня 2018 року № 299-о «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ».

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області рішенням від 14 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року, в задоволенні позову відмовив.

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що вона є пенсійного віку та відноситься до осіб групи ризику відносно захворюваності на COVID-19, переживаючи за своє здоров`я вона змушена була перебувати вдома.

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та з наданням відповідних доказів, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що звертаючись 03 серпня 2021 року вдруге з касаційною скаргою ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів пропуску строку на касаційне оскарження, а також не вказала причин, що заважали (унеможливлювали) їй звернутися з цією касаційною скаргою негайно після отримання нею 23 лютого 2021 року ухвали Верховного Суду від 05 лютого 2021 року про повернення її попередньої касаційної скарги. Крім цього, ОСОБА_1 не вказала причини пропуску строку на касаційне оскарження в період з 23 жовтня 2020 року (день складення повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року) до дня звернення до Верховного Суду з первинною касаційною скаргою (16 січня 2021 року), оскільки останнім днем звернення з первинною касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення було 23 листопада 2020 року.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 071 ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу 07 вересня 2021 року.

17 вересня 2021 року на виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яка мотивована тим, що з листопада 2020 року і по даний час вона важко хворіє. Більше часу змушена лікуватися та перебувати дома, оскільки хвороби, з якими вона бореться, не дозволяють їй ходити, у зв`язку з чим їй стає зле та вона часто мліє. Вона проживає одна в селі і до м. Рогатин практично не їздить, ліки та уколи їй привозять її діти. Тим більше, на території України введено карантин у зв`язку із чим вона відноситься до групи ризику захворювання на коронавірусну хворобу, а тому, переживаючи вдвічі більше за стан свого здоров`я, вона нікуди не їздила та не ходила.

На підтвердження наведеного надано фотокопії довідки від 14 вересня 2021 року № 192, довідки Центральної районної лікарні від 24 грудня 2020 року та протоколу ультразвукового дослідження щитоподібної залози від 01 січня 2021 року.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

З оскаржуваної постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року видно, що ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні апеляційного суду 22 жовтня 2020 року.

В Єдиному державному реєстрі судових рішеньпостанова Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року оприлюднена 27 жовтня 2020 року.

З наданої фотокопії довідки Центральної районної лікарні від 24 грудня 2020 року видно, що ОСОБА_1 була на прийому в лікаря травматолога 27 листопада 2020 року та 24 грудня 2020 року.

З наданої фотокопії протоколу від 04 січня 2021 року видно, що ОСОБА_1 була на ультразвуковому дослідженні щитоподібної залози.

З наданої фотокопії довідки від 14 вересня 2021 року № 192 видно, що ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку.

З матеріалів касаційного провадження видно, що ОСОБА_1 16 січня 2021 року первинно подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2021 року касаційну скаргу повернуто ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

08 лютого 2021 року за вих. № 7154/0/222-21 копія ухвали Верховного Суду від 05 лютого 2021 року була направлена на адресу ОСОБА_1 та отримана нею 23 лютого 2021 року.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки ОСОБА_1 не зазначає інших поважних підстав, ніж ті, що вже вказувала. Крім того, додані до заяви медичні документи не є належними доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки з них не видно, що ОСОБА_1 у строк на касаційне оскарження проходила інтенсивне лікування і не мала можливості звернутися вчасно з касаційною скаргою. Заявником не наведено причин, які унеможливили дотримання строків передбачених ЦПК України та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення вдруге з касаційною скаргою тривалістю десять місяців, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного медичного підприємства «Рогатинська центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов