Номер провадження 2/756/5368/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

16 вересня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слуцького О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 12 103,65 грн.

В обгрунтування вимог позову вказує, що 12.04.2018 між сторонами був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3916199, забезпечений транспортний засіб «ГАЗ», д.н. НОМЕР_1 . 29.08.2018 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГАЗ», д.н. НОМЕР_1 , (власник - ОСОБА_1 ) та «Тойота», д.н. НОМЕР_2 , (власник і водій - ОСОБА_2 ). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2018 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №6973 розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», д.н. НОМЕР_2 , становить 19 490,98 грн. Позивач на підставі звернення потерпілої особи виплатив страхове відшкодування з урахуванням зносу без урахування ПДВ на запчастини та матеріали 16 071,65 грн. Відповідно до постанови суду від 19.11.2018 відповідач ОСОБА_1 після ДТП залишив місце пригоди. Так, відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Позивачем у порядку досудового врегулювання спору було направлено регресну вимогу відповідачу. У свою чергу відповідач лише частково сплатив кошти у розмірі 3 968,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 12 103,65 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

28.07.2021 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї.

Представник позивача подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі його участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 32).

Разом з тим, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає встановленими наступні обставини

29.08.2018 о 03 год. 45 хв. в дворовій території по вул. Г. Дніпра 45 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ-3110», д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення наїзд на автомобіль «Тойота-RAV4» д.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2018 у справі №756/12107/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 17).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до вказаної вище постанови Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2018 - ОСОБА_1 29.08.2018 о 03 год. 45 хв. по вул. Г. Дніпра 45 керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», д.н. НОМЕР_1 , та будучи причетним до аварії, залишив місце ДТП.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як власника автомобіля «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.04.2018 № АМ/3916199 (а.с. 5).

Відповідно до звіту №6973 від 09.12.2018, складеного СПД « ОСОБА_3 », вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Тойота», д.н. НОМЕР_2 , станом на 29.08.2018 складає 19 490,98 грн з ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с. 9-12).

ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» виконуючи свої договірні зобов`язання за договором здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 16 071,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7616 від 26.12.2018 (а.с. 19).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі.

Відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2018 залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2018 у справі №756/12107/18.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що шкоду заподіяно з вини відповідача, позивачем сплачено страхове відшкодування потерпілій особі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 12 103,65 грн.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача (а.с. 4).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3; ) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 103,65 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 270,00 грн;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Банасько