Справа № 276/545/19
Провадження по справі №2/276/199/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, ОСОБА_1 отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документа про належність данного майна спадкодавцеві.

Позивач просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Мельника М.Л. від 04 квітня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражського А.М. від 17.08.2020 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в підготовче судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23.12.1982 року Володарсько-Волинським районним відділом РАЦС, батьками ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.сп.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.03.1990 року Володарсько-Волинським районним відділом РАЦС.

Відповідно до копії свідоцтва № НОМЕР_3 про право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, виданного виконавчим комітетом Володарсько-Волинської селищної ради народних депутатів Житомирської області 19.01.1993 року, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить громадянину ОСОБА_3 ; право особистої власності на житловий будинок зареєстровано 26 лютого 1993 року Житомирським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером №1133, інвент. справа №1539.

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого приватною фірмою «ЮрЕкс», інвентаризаційна справа №1539/Ю/40, замовником якого є ОСОБА_1 , площа основи (забудови) житлового будинку АДРЕСА_2 складає 87,8 кв.м. (а.сп.8-9).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66587111 від 24.09.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 01.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області.

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 27.09.2021 року вих.№481, згідно спадкової справи №57/2013 заведеної 29 квітня 2013 року щодо майна спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , в справі присутні заяви: про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_4 ; про прийняття спадщини ОСОБА_1 , який є єдиним спадкоємцем за матеріалами спадкової справи.

Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 отримав відмову, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем (а.сп.4).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за законом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місцязнаходження: смт. Хорошів, вул. Героїв України, 13, Хорошівський район, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський