Справа № 310/9139/21
2/310/2746/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

04 жовтня 2021 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання встановити газовий лічильник, відновити газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить зобов`язати АТ «Запоріжгаз» Бердянського відділення встановити в картирі 58 по вул. Волонтерів, 51А газовий лічильник з відліковим електронним пристроєм ЕГЛ G 1,6-1/160-Т-300 заводський номер 0125789 ПАТ «Ямпільський приладобудівний завод» відповідно затвердженому типу, зареєстрованого у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 2038-15 та відповідаючого вимогам згідно ДСТУ 3336-96, відповідаючого вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 за №163 і визнаний придатним до експлуатації за рахунок АТ «Запоріжгаз» Бердянського відділення, відновити газопостачання в картиру 58 по АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 174, 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду із заявою за правилами позовного провадження, проте за формою заява не відповідає вимогам ч.2 ст. 174 ЦПК України, оскільки повинна бути подана у формі позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. В порушення зазначеної норми позивачем взагалі не визначено відповідача у справі, не зазначено його найменування, місця знаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У порушення зазначеної норми у позові не зазначено всіх обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги. Позивач не зазначив та не надав жодних доказів, що підтверджують вказані ним обставини та обґрунтовують позов взагалі.

В порушення п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

В супереч п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначив доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено та не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Проте до позовної заяви не додано її копії відповідно до кількості відповідачів.

В порушення вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України, ОСОБА_1 не додав до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно та у розмірі передбаченому пп.2) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за дві вимоги немайнового характеру, що становить 1816,00 грн. або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, суд звертає увагу, що посилання заявника на п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу його звільнення від сплати судового збору за подачу цього позову до суду є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про зобов`язання встановити газовий лічильник, відновити газопостачання, які не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання ОСОБА_1 позову у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Однак у порушення зазначеної норми позивач не додав до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання встановити газовий лічильник, відновити газопостачання залишити без руху.

Для усунення недоліків, визначених даною ухвалою, позивачу встановлюється десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання ним даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений законом строк позовна заява вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Дубровська