УХВАЛА

24 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 408/6245/18-ц

провадження № 61-15703ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 травня 2019 року

та постанову Луганського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з останніх солідарно заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2013 року № 116_107 у сумі

38 720,38 грн.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 14 травня

2019 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду

від 19 серпня 2021 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2013 року № 116_107

в сумі 38 720,38 грн, яка складається з простроченого боргу за кредитом у сумі 18 330,61 грн, прострочених процентів за користування кредитом за період

з 02 вересня 2014 року до 01 листопада 2016 року у сумі 6 194,14 грн, 3 % річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01 вересня 2014 року

до 08 серпня 2018 року у сумі 1 590,46 грн, 3 % річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 02 вересня 2014 року до 08 серпня

2018 року у сумі 530,33 грн, інфляційних втрат банку за прострочення боргу

за кредитом за період з вересня 2014 року по липень 2018 року у сумі

9 063,63 грн, інфляційних втрат за прострочення сплати процентів

за користування кредитом за період з вересня 2014 року по липень 2018 року

у сумі 3 011,21 грн.

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Біловодського районного суду Луганської області

від 14 травня 2019 року та постанову Луганського апеляційного суду

від 19 серпня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суддійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі 38 720,38 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100= 227 000,00 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги та посилання заявника на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, вважає їх необґрунтованими, у зв`язку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним

із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства

і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України,

та інші заявлені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 травня 2019 року та постанову Луганського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська