Справа № 372/108/19 Головуючий в суді І інстанції Потабенко Л.В.
Провадження № 22-з/824/364/21 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
УХВАЛА

23 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТЄ Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Бовбалан Надія Роситиславівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника, звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті на підставі постанови Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, мотивуючи заяву тим, що оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, у задоволенні позову ТОВ «ЗТЄ Україна» відмовлено, то підстави для вжиття заходів забезпечення позову відпали.

Дослідивши зміст заяви та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «ЗТЄ Україна» про забезпечення позову та заборонено усім суб`єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна (т.1, а.с.146-149).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «ЗТЄ Україна» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ЗТЄ Україна» залишено без задоволення, а вищевказане рішення суду першої інстанції - без змін (т.3, а.с.136-143).

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Системний аналіз вказаних вище процесуальних норм вказує на те, що право на вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду як суду першої інстанції.

У відповідності до положень ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України).

Якщо таке питання не було вирішене при ухваленні відповідного судового рішення, суд вправі постановити ухвалу про скасування раніше вжитих у справі заходів забезпечення позову як з власної ініціативи, так і за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, у даній справі Київський апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2019 року та приймаючи постанову про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, діяв не як суд першої інстанції, а як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст. 374 ЦПК України.

Крім того, саме судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову, тому у розумінні статті 158 ЦПК України саме суд першої інстанції наділений повноваженнями вирішувати питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги цивільного процесуального закону та обставини справи, колегія суддів вважає, що вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даному випадку відноситься до повноважень суду першої інстанції, як суду який ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позову, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: