ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7530/21 Справа № 212/2732/21 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року, яке ухвалене суддею Козловим у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 01 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), правонаступником якого є Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі АТ «Кривбасзалізрудком»), та просив суд стягнути у відшкодування моральної шкоди 300 000 грн., завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на отримання ним виробничої травми.

Висновком МСЕК від 24 березня 2021 року позивачу первинно встановлено 30%, ІІІ група інвалідності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 180 000 грн. без утримання податку з доходів з фізичних.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 4800 гривень.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судовий збір 1 800 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», тому сума стягнення завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, вимогам розумності та справедливості.

Відповідач АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком» вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не врахував, що відповідно до окремої думки до Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 03 грудня 2020 року, особами, які допустили порушення вимог, зокрема, є позивач ОСОБА_1 .

На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано жодних довідок медичних закладів, які б підтверджували факт його звернення за медичною допомогою з приводу депресії, стресу або іншого негативного стану здоров`я внаслідок трудового каліцтва на виробництві.

Крім того, АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком» вважає, що довідка МСЕК є лише документом, який підтверджує факт втрати професійноїпрацездатності, проте він не може бути беззаперечним доказом заподіяння моральної шкоди позивачу, оскільки не підтверджує факту нанесення йому саме моральної шкоди.

Також вказує, що положеннями Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року внесено зміни до п.п.164.2.14а) статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди.

Зазначеною нормою закону передбачено, що у разі якщо сума моральної шкоди, визначена рішенням суду, перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, сума такого перевищення включається до оподатковуваного доходу платника податку, тобто відповідач зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми доходу та за його рахунок, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком - Савченка П.П., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком», та працював на посаді машиніста бурової установки та, внаслідок нещасного випадку, який стався з ним 03 грудня 2020 року, отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до п.5Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 03 грудня 2020 року, основною причиною нещасного випадку є недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл: пункти 8, 11 розділу II, пункт 18 глави 1 розділу V Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом, НПАОП 0.00-1.77-16, пункт 4.6 глави 4 розділу VII, пункт 6.1 розділу, VI, пункт 4.24 глави 4 розділу VII Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, НПАОП 0.00-1.66-13.Супутніми причинами нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушено: п.3.9.2, п.3.18.2.8, 3.5.1, 1.6.2 «Інструкції охорони праці № 139-2019 для підривника», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» №6570 від 23.12.2019; невиконання посадових обов`язків, порушено: п, 2.18, п.2.24, 2.39 «Посадової інструкції майстра гірничого дільниці очисних робіт», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» №1610 від 17.06.2016року; п.2.33, п.2.36, п.2.38, п.2.46 «Посадової інструкції начальника бурових робіт», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» № 1610 від 17.06.2016 року; п.2.17, п.2.38 «Посадової інструкції начальника дільниці очисних робіт», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» №1610 від 17.06.2016 року; п.2.15, п. 2.21 «Посадової інструкції заступника головного інженера виробництва», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» №2048 від 22.07.2016 року; п.2.6.2, п.2.6.5, п.2.12.1 «Посадової інструкції головного інженера», затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» №2048 від 22.07.2016 року.(а.с. 16-зворот).

Відповідно до п. 8 Акту, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці є головний інженер ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_3 ; заступник головного інженера ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_4 ; гірник очисного вибою з правом ведення підривних робіт дільниці № 6 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_5 ; майстер гірничий дільниці № 6 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_6 ; гірник очисного вибою з правом ведення підривних робіт дільниці ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком»- ОСОБА_7 ; в.о начальника дільниці № 6 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком»- ОСОБА_8 ; начальник дільниці бурових робіт № 22 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком»- ОСОБА_9 (а.с. 17 - зворот).

Висновком МСЕК від 24 березня 2021 року позивачу первинно встановлено 30%, ІІІ група інвалідності (а.с. 24-25).

Суд, частково задовольняючи позов, виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини, так як виробничу травму отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою виробничою травмою, правильно визнав що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що довідка МСЕК є лише документом, який підтверджує факт втрати професійної працездатності, проте він не може бути беззаперечним доказом заподіяння моральної шкоди позивачу, оскільки не підтверджує факту нанесення йому саме моральної шкоди, так як висновок МСЕК є одним із доказів, який розглядається в комплексі з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого. Матеріали справи містять докази щодо спричинення позивачу в результаті ушкодження здоров`я, моральної шкоди, так як у зв`язку з виробничою травмою у позивача порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, так як змушений залучати додаткові зусилля та ресурси для організації життя.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не врахував, що відповідно до окремої думки до Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 03 грудня 2020 року, особами, які допустили порушення вимог, зокрема, є позивач ОСОБА_1 , оскільки як встановлено судом першої інстанції, позивач отримав виробничу травму під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача.

При цьому, відповідно до до п. 8 Акту, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці є головний інженер ш.«Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_3 ; заступник головного інженера ш.«Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_4 ; гірник очисного вибою з правом ведення підривних робіт дільниці № 6 ш.«Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_5 ; майстер гірничий дільниці № 6 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_6 ; гірник очисного вибою з правом ведення підривних робіт дільниці ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком»- ОСОБА_7 ; в.о начальника дільниці № 6 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком»- ОСОБА_8 ; начальник дільниці бурових робіт № 22 ш. «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_9 (а.с. 17 - зворот).

Висновком МСЕК від 24 березня 2021 року позивачу первинно встановлено 30%, ІІІ група інвалідності (а.с. 24-25).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач - ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як, відповідно до статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не надано жодних довідок медичних закладів, які б підтверджували факт його звернення за медичною допомогою з приводу депресії, стресу або іншого негативного стану здоров`я внаслідок трудового каліцтва на виробництві, оскільки суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з нещасним випадком, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, оскільки він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, так як відчуває складності, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, судом першої інстанції при винесенні судового рішення суду не було враховано, що положеннями Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яке набрало чинності 23 травня 2020 року, внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди, з огляду на наступне.

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком», що розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Згідно роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком», на користь позивача, суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені роз`яснення, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, у зв`язку з чим завищив розмір стягнутої моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманої позивачем травми при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили внаслідок нещасного випадку, відсоток втрати професійної працездатності, характер та тривалість отриманого ушкодження здоров`я, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, вважає необхідним змінити рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 зменшивши його з 180 000 грн. до 75 000 грн.

У зв`язку із зменшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає зменшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.

Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру судового збору, стягнутої з ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» і зменшивши його з 1 800 гривень до 840,80 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна АТ «Кривбасзалізрудком», який є правонаступником ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»- задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року змінити в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 180 000 грн. до 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн.

Рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судового збору з 1 800 гривень до 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісмдесят) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: