Справа №200/9697/19
Провадження №2/932/2244/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Лукінової К.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення відшкодування заподіяного внаслідок загибелі близької людини,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення відшкодування заподіяного внаслідок загибелі близької людини, вказуючи на те, що 13.08.2018 року близько 14.10 години в Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпра (Дніпропетровськ) по вул. Панікахі з боку вул. Тополиної в напрямку пров. О.Гальченка рухався автомобіль «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який під час руху в районі електроопори № 172 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Постановою слідчого відділу ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 2912.2018 року вказане кримінальне провадження № 30001876 було закрите у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок даної пригоди пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді політравми, ВЧМТ, забою головного мозку, переломів ребер, переломів обох кісток лівого передпліччя, тазу, лівої гомілки, тощо. На підставі акту огляду МСЕК № 145 від 10.12.2018 року потерпілій встановлена перша група інвалідності. З часу скоєння ДТП та по 01.02.2019 року потерпіла перебувала у непритомному стані на апараті штучної вентиляції легень в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечнікова. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 внаслідок отриманих після ДТП тяжких травм померла. Позивачка вважає, що ст. 1187 ЦК України покладає на водія, володільця джерела підвищеної небезпеки, обов`язок нести цивільно-правову відповідальність перед потерпілими за спричинену при експлуатації цього джерела шкоду незалежно від наявності в його діях вини у заподіянні такої шкоди. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 застрахована страховою компанією «Ю.Ес.Ай» на підставі страхового полісу АМ/4730267. Отже, трансмісійний обов`язок нести цивільно-правову відповідальність за дії вказаного водія перейшов до страхової компанії «Ю.Ес.Ай». Оскільки позивачка на час страхового випадку була студентом Бердянського Державного педагогічного Університету та не досягла 23-річного віку, то в силу ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1200 ЦК України вона має право на отримання відшкодування в розмірі 36 мінімальних заробітних плат у зв`язку із загибеллю годувальника - 134028 грн. Крім цього, згідно п. 3 ст. 27 цього Закону відшкодуванню підлягає моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної випалти) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Тобто позивачка, як єдина донька загиблої та єдина особа, що звернулась до страховика із відповідною заявою має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок страхового відшкодування в розмірі 44676 грн. Крім ього, ст. 24 вказаного Закону передбачає, що у зв`язку із лікуванням потерпілого відшкодовується обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів, а також витрати на поховання потерпілого. Здійснення саме позивачем витрат на лікування в розмірі 96525,89 грн. підтверджується як фіскальними чеками, які додані до заяви, так і відповіддю Головного лікаря Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова. Також позивачка мала витрати на поховання в розмірі 22870 грн., що підтверджується відповідними чеками та свідоцтвом про поховання № 766. З урахуванням викладеного, позивачка вважає, що належний їй до виплати розмір страхового відшкодування становить 298099,89 грн. З урахуванням встановленої суми страхового відшкодування в сумі 200000 грн. на одного потерпілого, позивачка вважає, що розмір матеріальної шкоди в сумі 98099,89 грн., що перебільшує ліміт відповідальності страховика покладається на відповідача ОСОБА_2 . При цьому, страхова компанія сплатила позивачці суму 11169 грн. До того ж, на підставі ст. 1167 ЦК України позивачка просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн., обгрунтовуючи цю вимогу тим, що позивач була єдиною особою, яка після страшної події піклувалась здоров`ям матері та піклувалась про її стан. На протязі 6 місяців після ДТП та до самої смерті потерпілої майже щодня відвідувала лікарню, купувала необхідні ліки, намагалась врятувати свою мати, яка була у непритомному стані. Нажаль зусилля позивача виявились марними. Розмір моральної шкоди, завданий позивачці смертю близької людини є безмежним, а зусилля на відновлення такої тяжкої втрати є надлюдськими, оскільки загиблу матір ніхто не поверне. Просила стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 188831 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 98099,89 грн., а також стягнути з відповідачів суму судових витрат.

02.06.2020 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила крім раніше заявлених позовних вимог стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на її користь пеню 50389,42 грн., 3% річних 5386 грн, посилаючись на те, що згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 04.10.2019 року подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він вважає, що не повинен нести будь-якої матеріальної відповідальності перед позивачкою за шкоду, спичинену ДТП, оскільки вона сталася з вини матері потерпілої, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2018 року. Так, відповідно до постанови: «13.08.2018 року близько 14.10 годин в Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпро (Дніпропетровська) по вул. Панікахи з боку вул. Тополиної в напрямку пров. О.Гальченка рухався автомобіль «БМВ Х5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 … В цей же час попереду за напрямком руху автомобіля «БМВ Х5» в районі електроопори № 172, справа наліво по ходу руху, в стані алкогольного сп`яніння (наявність алкоголю в крові 3,444%) проїздну частину перетинала пішохід ОСОБА_4 …, яка проявляючи крайню необачність, вийшла на смугу руху автомобіля…». З зазначеного вище вбачається, що причиною ДТП стали дії матері позивача, яка в стані дуже сильного алкогольного сп`яніння (3,444%) порушила вимоги п. 4.7 та пп. а), б) п. 4.14 ПДР, а саме не впевнившись у відсутності небезпеки для себе раптово вибігла на проїзну частину, внаслідок чого, відповідач 2, незважаючи на своєчасні заходи екстреного реагування не зміг уникнути наїзду на неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується…». Крім цього, з вини матері позивачки відповідачу 2 було завдано матеріальної шкоди, а саме було завдано пошкоджень автомобілю відповідача 2, які призвели до витрат останнього для відновлення його попереднього стану. Крім цього, відповідач вважає, що надані позивачкою докази витрат на лікування матері не допустимими, оскільки всі рецепти оформлені з порушенням Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, але навіть, якщо суд візьме ці докази до уваги, то звертає увагу суду на те, що до позову додано фіскальних чеків на суму 90876,11 грн., а не на суму 96525,89 грн - як зазначено в позові. Крім цього відповідач вважає надані докази витрат в сумі 22870 грн. на поховання неналежними, оскільки вони не відповідають вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Крім цього просить врахувати, що гранічна вартість витрат на поховання визначена в постанові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.10.2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», якою передбачено розмір витрат на поховання в залежності від регіону України. Про необхідність застосування Постанови № 45 у справах про відшкодування витрат на поховання, які були понесені в результаті смерті, що була спричинена ДТП зазначав Верховний Суд у своїй постанові від 08.05.2019 року у справі № 369/10843/16-ц. Відповідно до Постанови № 45 гранічна вартість витрат на поховання у Дніпропетровській області (без виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника) складає 4905,00 грн. Крім цього відповідач ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, виходячи з того, що він не завдавав каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я матері позивачки, не вчиняв протиправної поведінки щодо позивача, членів її сім`ї чи близьких родичів, тощо. Вважає, що позивачка не зазначила в позові жодних доказів, які б підтверджували наступні обставини: факт понесення моральної шкоди; протиправність діянь відповідача 2; наявність причинного зв`язку між шкодою і діяннями відповідача 2, а тому відсутні підстави для покладення на нього обов`язку відшкодування моральної шкоди позивачці.

Не погодившись з поданим позовом відповідач ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» 21.10.2019 року подало відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що між страховиком та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серї АМ/4730267, забезпечений транспортний засіб «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Не оспорюючи фактичних обставин справи відповідач 1 зазначив, що згідно п. 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею цього закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної випалти) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Право на відшкодування має дитина - до досягнення нею 18 років (учень, студент - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років). Вказують, що в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб позивачки 25.06.2016 року, а термін навчання почався з 01.09.2016 року. Посилаючись на ст. 36 СК України зазначають, що відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Вважають, що матеріали справи не містять доказів навчання позивачки саме за кошти померлої матері. Зазначають, що згідно ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідач зазначає, що загальний розмір такого страхового відшкодування становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Зазначають, що згідно копії свідоцтва про шлюб померла мала чоловіка ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_1 має право на відшкодування Ѕ частини від загального розміру. Щодо витрат на поховання та лікування померлої, то відповідач вважає, що суду не надано належних доказів того, що саме позивачка ОСОБА_1 несла такі витрати, а не чоловік померлої - ОСОБА_5 .

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи судом сповіщені належним чином, представник позивачки направив заяву про розгляд справи в їх відсутності та наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідачі та представники відповідачів про причини своєї неявки суд не повідомили, в зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих письмових доказів, позовних заяв та відзивів на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступне:

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження № 0001876 від 29.12.2018 року видно, що 13.08.2018 року близько 14.10 години в Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпро (Дніпропетровськ) по вул. Панікахи з боку вул. Тополиної в напрямку пров. О. Гальченка рухався автомобіль «БМВ Х5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В цей же час попереду за напрямком руху автомобіля «БМВ Х5» в районі електроопори № 172, справа наліво по ходу руху, в стані алкогольного сп`яніння (наявність алкоголю в крові 3,444%) проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_4 , яка, проявляючи крайню необачність, вийшла на смугу руху автомобіля. Водій ОСОБА_2 , побачивши пішохода ОСОБА_4 , яка почала рух від правого краю проїзної частини на смугу його руху, відразу ж застосував заходи екстреного гальмування, але із-за незначної відстані між автомобілем і пішоходом, уникнути наїзду не зміг. В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером згідно висновку експерта № 4171е від 26.12.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. В ході досудового слідства була призначена і проведена судова автотехнічна експертиза № 5/10.1/100 від 09.10.2018 року, згідно висновків якої, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.

Згідно копії відповіді КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» від 06.06.2019 року № 440/415-15 ОСОБА_4 , 1975 року народження знаходилась з 13.08.2018 року по 01.02.2019 року у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії загального профілю № 1 з діагнозом: Сполучена травма. Відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку ІІІ ст. Субарахноідальний крововилив. Скальпована рана голови. Хребцево-спинномозкова травма: перелом поперечного відростка С6 хребця зліва. Закрита травма грудної клітини: множинні переломи ребер з обох боків. Закритий перелом нижньої треті обох кісток лівого передпліччя. Закритий перелом лобкової та сідничної кісток крижі зліва зі зміщенням уламків. Закритий багатоуламковий перелом передньої стінки вретлужньої западини зліва, закритий перелом середньої та нижньої треті лівої стегневої кістки зі зміщенням уламків. Перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки. Пошкодження зв`язкового апарату нестабільність лівого колінного суглоба. СПО (16.08.18): нижня трахеотомія. СПО (30.08.18): видалення субдуральної гематоми. СПО (20.09.18): відкрита репозиція, накістковий металоостеосинтез переламів лівої стегневої кістки, обох кісток лівого передпліччя. Імплантація ЕКС ( 28.09.2018 ). ІНФОРМАЦІЯ_1 у 16-00 хвора померла. Смерть настала як наслідок тяжких тілесних ушкоджень. Хворій було проведено повний комплекс інтенсивної терапії та реанімації. Інтенсивна терапія хворої проводилась медикаментами, які були в наявності в лікувальному закладі, отримані за бюджетні кошти. Також частина медикаментів та засобів догляду хворої в інтенсивній терапії, засоби для проведення ентерального, зондового харчування критичному хворому забезпечувались донькою хворої ОСОБА_1 . Перелік медикаментів та засобів по догляду за хворим отриманих від доньки хворої згідно медичної документації, а саме історія хвороби № 5730 у додатках.

Згідно копії довідки КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» від 06.06.2019 року № 440/415-15 за час лікування пацієнту ОСОБА_6 були призначені та використані придбані за рахунок пацієнта наступні медикаменти та засоби з догляду, а також згідно фіскальних чеків на придбання медикаментів та засобів догляду було придбано:

За призначенням лікаря: Сплачено за чеками за відповідну кількість:

Підгузок 44 шт 1845,98 грн.

Ізоресурсенерфабр 1л - 11 шт 2026,71 грн.

Бетадин 100 - 8 уп 907,05 грн

Бетадин 120 - 17 уп 2343,60 грн.

Бетадин 30 - 5 уп 362,00 грн.

Паперові рушники № 2 - 20 уп 527,72 грн.

Бритва - 5 шт 37,50 грн.

Лейкопластир Урго сивал - 11 шт 1362,80 грн.

Доксициклін краплі - 3 шт 31,40 грн.

Гепарін - 2 фл 32,75 грн.

Гентаміцин - 23 ам 121,20 грн.

Банеоцин - 22 уп 2270,10 грн.

Цианокобалам 23 ам 39,73 грн.

Нормолакт 100 - 3 уп 190,80 грн.

Тазпен - 11 фл 2870,51 грн.

Гіно-тардеферон табл - 50 шт 531,70 грн.

Бахіли - 9 шт 16,21 грн.

Діоксизоль 50 - 3 уп 52,90 грн.

Діоксидин 10 - 20 амп 209,56 грн.

Амікацин - 8 уп 358,70 грн.

Аміцил - 1 уп 69,90 грн.

Кальциум капс - 1 уп 156,90 грн.

Альбумін 10% 100 - 3 уп 3278,60 грн.

Крем тена - 6 шт 68,00 грн.

Фраксипарин 0,3 - 1 шт 90,90 грн.

Рукавички н/с - 100 шт 213,30 грн.

Ауротаз 1 гр - 3 фл 510,70 грн.

Ауротаз 4,5 - 30 фл 9263,62 грн.

Хьюмер д/взр - 1 уп 220,90 грн.

Торсид 10 мг - 1 ам 31,60 грн.

Катетер для кисню - 1 шт 20,20 грн.

Фрезубин - 2 шт 665,80 грн.

Амиадорон 200 мг (табл) - 20 шт 85,19 грн.

Хлоргікседин 400 - 1 уп 17,60 грн.

Панкреатин табл - 30 шт 8,20 грн.

Нестле суміш - 1 шт 329,10 грн.

Глюкоза 10% - 1 фл 29,90 грн.

Цефтум 1 гр - 1 уп 68,90 грн.

Мікропор табл 50 - 4 уп 203,70 грн.

Термоментр ртут - 1 шт 14,76 грн.

Рідке мило - 1 фл 20,15 грн.

Омез 20 мг табл - 20 шт 188,35 грн.

Проксіум 40 мл. - 2 фл 210,00 грн.

Грілка - 1 шт 83,00 грн.

Мезантон № 10 - 3 уп 142,02 грн.

Пласир Урго Фікс - 3 шт 251,95 грн.

Судо крем - 1 шт 124,90 грн.

Флуконазол 100 - 5 фл 442,90 грн.

Нестле енерджи - 1 шт 335,00 грн.

Діаліпон 20 - 2 ам 72,90 грн.

Електроди ЕКГ - 15 шт 55,60 грн.

Омез 40 мг - 5 уп 721,30 грн.

Вальсокор - 10 шт 109,90 грн.

Фолієва кислота - 1 уп 24,15 грн.

Пантасан 40 мл - 2 фл 157,80 грн.

Нестожен - 1 шт 287,00 грн.

Стерофундин 500 - 3 уп 87,51 грн.

Катетер подключ № 4 - 1 шт 36,88 грн.

Лезо для скальпеля - 1 шт 7,00 грн.

Рукавички хірургічні - 8 шт 44,00 грн.

Сильфон 300 мл - 1 шт 44,28 грн.

Стериліум - 2 фл 192,00 грн.

Халат мед хир - 1 шт 39,90 грн.

Комплект хир - 2 шт 156,00 грн.

Подовжувач д/ниф (перф) - 1 шт 97,35 грн.

Колиситин - 6 фл 2221,10 грн.

Нольпаза 40 - 1 фл 81,00 грн.

Прісипка дитяча - 1 фл 89,57 грн.

Коломіцин - 3 фл докази відсутні - 0,00 грн.

Анальгін № 10 - 1 уп 12,00 грн.

Вальсокор табл - 10 шт докази відсутні - 0,00 грн.

Круг подкл гумовий - 1 шт 88,00 грн.

Інфлуган 100 мл - 40 уп 3778,00 грн.

КН 4% (калію хлорид) 50 мл - 39 фл 1066,55 грн.

Кальція глюконат 10,0 - 7 амп 21,43 грн.

Метронідозол 100 - 17 фл 118,00 грн.

Оменакс 40 мг - 17 фл 2635,10 грн.

Нестле харчування - 26 шт 7567,51 грн.

Вода мінер 1,5 - 84 пляшки 763,42 грн.

Вода мін 0,5 - 3 пляшки 23,60 грн.

Нестле енерджи 1 л - 4 пляшки 807,98 грн.

Вода мін 0,3 - 1 бут 8,70 грн.

Неотролекс 500 мл - 4 амп 783,18 грн.

Лизоформин - 23 пак 356,52 грн.

Пелюшка д/вз/н - 170 шт 3262,44 грн.

Перекис 3% 100 - 20 фл 109,49 грн.

Гематрон 5,0 - 1 ам докази відсутні - 0,00 грн.

Левоцин 100 - 1 фл 156,90 грн.

Накінцівник для клізми - 12 шт 163,30 грн.

Сульцеф 1/1 - 10 фл 1992,00 грн.

Р-н рінгер лактат 400 - 1 фл 31,75 грн.

Р-н рінгера 400 - 12 фл 328,89 грн.

Цефтрактам 1,5 - 4 фл 97,50 грн.

Спирт камф 40 мл - 37 фл 218,73 грн.

Ципрофлоксацин 100 мл - 5 фл 78,00 грн.

Ємність для забору сечі - 10 шт 31,10 грн.

Левофлоксацин 100 мл - 9 фл 643,14 грн.

Метрогіл 100 мл - 2 фл 45,30 грн.

Сангера 5,0 - 5 амп 370,58 грн.

Кетонал 2,0 - 20 ам 469,98 грн.

Всього: 63839,29 грн.

Суд не приймає до уваги документально підтверджені (чеками) витрати на придбання препаратів та засобів гігієни, які перевищують вищенаведену суму, оскільки матеріали справи не містять доказів їх витрачання саме на лікування ОСОБА_4 . До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що після завершення лікування ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 головним лікарем КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» було видано відповідь та довідки, в яких зазначено призначення вказаному пацієнту та використання препаратів, до складу яких увійшли рецепти, на які посилається позивачка та її представник в позовній заяві, а тому вказані документи повторному врахуванню не підлягають. За таких обставин, суд враховує в якості витрат на лікування пацієнта ОСОБА_4 , що перелічені у довідці № 440/415-15 від 06.06.2019 року - та наведені у вищевикладеній таблиці з відповідністю підтвердженими чеками на придбання цих ліків та засобів у кількості, що зазначена в довідці. При цьому, матеріали справи не містять доказів використання та придбання матеріалів та препаратів у кількості, що навіть вказана в довідці (вони купувались у меншій кількості).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , її матір`ю є ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 25.06.2016 року і після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно копії довідки про доходи, ОСОБА_8 отримала прибуток з березня 2018 року по серпень 2018 року в сумі 22376,79 грн.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 перебувала з 17.09.2016 року в шлюбі з ОСОБА_5 .

Згідно копії довідки № 20718 ОСОБА_4 була зареєстрована разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки № 1446/18 від 15.11.2018 року, ОСОБА_1 є студенткою 4 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 6.010105 Бердянського державного педагогічного університету. Навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2019 р.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії свідоцтва про поховання серії НА № 766 від 03.02.2019 року видане ОСОБА_1 . ОСОБА_4 поховано на місці № 24 с. Дороге на кладовищі в м. Дніпрі у ряду № 1 на ділянці № 4 03.02.2019 року.

Згідно копії довідки про причину смерті № 306 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла внаслідок сумісної тупої травми тіла внаслідок ДТП.

Згідно копії заказу - наряду № 72 ФОП ОСОБА_11 було отримано 15470 грн. та 7400 грн. за ритуальну атрибутику та послуги з поховання.

Згідно чеку 84394 було придбано солодощів на суму 427,40 грн.

Сторонами в ході розгляду справи було визнано той факт, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Ю.Ес.Ай», при цьому у відзиві на позовну заяву представник відповідача - товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Ю.Ес.Ай» зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування на Ѕ частку від його загального розміру. В свою чергу позивачка та представник позивачки не заперечили та підтвердили факт того, що потерпіла отримала кошти в рахунок страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку в розмірі 11169 грн.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вказані факти встановлені в судовому засіданні та не потребують додаткового доказування в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Позивачка визначає розмір завданих їй збитків в сумі 298099,89 грн, яка складається з наступного:

- на підставі ч. 1 ст. 1200 ЦК України, як дитині - студенту, до закінчення навчання - 36 мінімальних заробітних плат (3723х36=134028грн.);

- згідно п. 3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її дитині - 12 мінімальних заробітних плат (3723х12=44676,00 грн.);

- згідно ст. 24 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - витрати на лікування в сумі 96525,89 грн.;

- витрат на поховання 22870,00 грн.

При цьому, враховуючи ліміт відповідальності страховика, позивачка просить стягнути з відповідача 1 на її користь 188831,00 грн (200000грн. (ліміт відповідальності) - 11169,00грн. (отримане страхове відшкодування) = 188831,00 грн.).

Однак, суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Враховуючи те, що цивільна-правова відповідальність була застрахована відповідачем 1, то суд вважає, що трансмісійний обов`язок нести цивільно-правову відповідальність за дії вказаного водія, в межах відповідних лімітів відповідальності страховика, перейшов до страхової компанії.

Відповідно до положень п. 1,2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Тобто, суд приходить до висновку про обов`язкову умову для здійснення такого страхового відшкодування - позивач має бути утриманцем померлого.

Як встановлено матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 станом на настання страхового випадку не перебувала і не могла перебувати на утриманні саме у своєї матері ОСОБА_4 , оскільки уклала шлюб із ОСОБА_9 , 25.06.2016 року . Стаття 1200 ЦК України пов`язує можливість відшкодування шкоди із непрацездатністю особи, перебування її на утриманні у померлого, або отримання на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

За таких обставин вимога про стягнення на підставі ч. 1 ст. 1200 ЦК України, як дитині - студенту, до закінчення навчання - 36 мінімальних заробітних плат (3723х36=134028грн.) задоволенню не підлягає.

Суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача 1 моральної шкоди згідно п. 3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її дитині - 12 мінімальних заробітних плат (3723х12=44676,00 грн.), а саме в розмірі Ѕ частини від належної виплати, виходячи з такого.

Як встановлено матеріалами справи позивачка ОСОБА_1 є донькою загиблої в результаті ДТП ОСОБА_4 . Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , при цьому матеріали справи не містять доказів розірвання шлюбу між ними, визнання його недійсним тощо. Таким чином, ОСОБА_5 є чоловіком померлої ОСОБА_4 .

Згідно п. 3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Тобто, ОСОБА_5 має право на відшкодування такої шкоди в розмірі Ѕ частини від належної виплати.

За таких обставин з відповідача 1 слід стягнути на користь позивачки 22338,00 грн.

Також позивачка просила суд стягнути на її користь згідно ст. 24 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - витрати на лікування в сумі 96525,89 грн.

Суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.

Судом було ретельно перевірені понесені позивачкою витрати на лікування ОСОБА_4 та їх відповідність призначенням лікарів, про що складений відповідний розрахунок і сума таких витрат склала 63839,29 грн.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Також суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача 1 на її користь витрат на поховання в сумі 22870,00 грн в повному обсязі, виходячи з такого.

Згідно ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази понесення витрат позивачкою на поховання матері у розмірі, що не перевищують 12 мінімальних заробітних плат, ці докази є належними та допустимими, то дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи встановлений розмір страхового відшкодування 200000 грн. на одного потерпілого, то з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Ю.Ес.Ай» слід стягнути на користь позивачки наступні суми: Ѕ частину моральної шкоди в сумі 22338,00 грн; 63839,29 грн - витрат на лікування ОСОБА_4 ; 22870,00 грн. - витрат на поховання, та враховуючи здійснену виплату в сумі 11169,00 грн до стягнення належить 97 878,29 грн.

Крім цього з товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Ю.Ес.Ай» слід стягнути на користь позивачки пеню за прострочення здійснення страхового відшкодування, виходячи з наступного.

Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

За таких обставин, суд вважає, що пеня має бути обрахована за період з 02.05.2019 року (90 днів від дати настання страхового випадку), але враховуючи вимогу позивача обрахувати пеню за період з 08.06.2019 року по 20.05.2020 року, то суд не в праві вийти за межі заявлених позовних вимог і виходить з наступних розрахунків:

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
97 878,2908.06.2019 - 18.07.20194117,500.0963 848,09
97 878,2919.07.2019 - 05.09.20194917,000.0934 467,54
97 878,2906.09.2019 - 24.10.20194916,500.0904 336,14
97 878,2925.10.2019 - 12.12.20194915,500.0854 073,35
97 878,2913.12.2019 - 31.12.20191913,500.0741 375,66
97 878,2901.01.2020 - 30.01.20203013,500.0742 166,16
97 878,2931.01.2020 - 12.03.20204211,000.0602 471,03
97 878,2913.03.2020 - 23.04.20204210,000.0552 246,39
97 878,2924.04.2020 - 20.05.2020278,000.0441 155,28

Всього пені: 26 139,64 грн.

За таких обставин вимога позивачки до відповідача 1 про стягнення на її користь пені підлягає частковому задоволенню.

Також позивачка просила стягнути з відповідача 1 на її користь 3% річних за вказаний вище період. Суд вважає, що вказана вимога також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного розрахунку:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 08/06/2019 до 31/12/2019 97 878,29 x 3 % x 207 : 365 : 1002071 665,27 грн.
з 01/01/2020 до 20/05/2020 97 878,29 x 3 % x 141 : 366 : 1001411 131,22 грн.

Всього штрафних санкцій: 2 796,49 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що позивачка не ставить питання про стоягнення індексу інфляції, то суд не вбачає підстав для його застосування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сума матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню охоплюється лімітом відповідальності страховика, то суд не вбачає підстав для стягнення такої з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки у будь-якому розмірі.

Щодо вимоги позивачки про відшкодування відповідачем 2 ОСОБА_2 на її користь моральної шкоди в сумі 100000 грн., то суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що причиною настання смерті померпілої ОСОБА_12 в результаті наїзду на неї автомобіля автомобіль «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 - була крайня необачність пішохода та наявний у неї стан алкогольного сп`яніння (3,444%), про що прямо зазначено в постанові про закриття кримінального провадження від 29.12.2018 року, алевраховуючи те, що відповідач, як особа, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за моральну шкоду, завдану такими джерелом, незалежно від наявності його вини, то суд вважає за потрібне частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивачки моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ураховуючи наведене суд прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої загибеллю її матері. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача та з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, його особи та обставин, що він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, а також наявність в діях пішохода крайньої необачності, яку суд розцінює як грубу.

Переходячи до розподілу судових витрат суд виходить з такого.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» слід стягнути на користь держави 2270 грн. судового збору, а з відповідача ОСОБА_2 - на користь держави 908,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 81, 82, 141, 178, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення відшкодування заподіяного внаслідок загибелі близької людини - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 97 878,29 грн. - страхового відшкодування; 26 139,64 грн. - пені; 2 796,49 грн. - 3% річних, а всього: 126814,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 грн.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь держави 2270 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення відшкодування заподіяного внаслідок загибелі близької людини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова