ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6341/21 Справа № 214/1926/20 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Кислиця І.В.

сторони справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року, ухваленого суддею Ткаченком А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні,-

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала на посаді двірника у комунальному житловому підприємстві № 27 (далі КЖП № 27), власного житла не мала, на квартирному обліку не перебувала. У 2005 році за її заявою на ім`я директора КЖП № 27 їй було надано житло для проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вищезазначене житло було виділено з маневреного житлового фонду КП «ЖКК №27» і таке житло не вважалось і не вважається службовим.

Приміщення, яке їй було виділене для проживання фактично напівпідвальне і на час вселення знаходилось у занедбаному стані: комунікації, огороджуючі конструкції (вікна, двері) знаходилися в аварійному стані, позивач своїми силами за свої власні кошти з часом відновила комунікації, відремонтувала двері та вікна, привела житло у відповідний стан.

Окрім витрат на ремонт приміщення, вона сплачує всі необхідні платежі, в тому числі і за комунальні послуги. Вона використовує виділене їй житло за прямим призначенням, що підтверджується актом, затвердженим начальником дільниці №3 ТОВ «Житлосервіс-КР» від 06.05.2019 року, якому на теперішній час передані функції управління та обслуговування даного будинку.

При виділені житла їй лише була надана згода на вселення, але не надано ордера. Ця обставина не надає їй змоги зареєструватися в вищезазначеній квартирі і скористатися правом передбаченим ч.3 ст. 125 ЖК України, а також позбавляє права її укладати цивільно-правові угоди щодо надання комунальних послуг, користуватися ними та сплачувати в повному обсязі. З 18.01.2012 року і по теперішній час квартира відключена від газопостачання.

Крім того, відсутність реєстрації позбавляє її користування медичною допомогою та медичними послугами за місцем фактичного проживання, користуватися послугами Укрпошти тощо. За таких обставин позивачка була вимушена зареєструватися за іншою адресою, і до житла за адресою реєстрації вона ніякого відношення не має.

На теперішній час КП «ЖКК №27» припинено як юридична особа у зв`язку з визнанням його банкрутом та ліквідацією.

У зв`язку з викладеним просила суд, визнати за нею право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати виконком Саксаганської районної у місті ради видати ордер для здійснення реєстрації в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради видати ордер ОСОБА_1 для здійснення реєстрації в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду Дніпровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги, що саме Криворізька міська рада не залучена до участі у справі в якості відповідача, як орган місцевого самоврядування, до власності якого належить спірна квартира, що є порушенням норм процесуального права.

Виходячи з положень ст.. 1 ЗУ «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», маневрений житловий фонд є житлом передбаченим для тимчасового проживання громадян, надання якого оформлюється спеціальним тимчасовим ордером, який видається УЖКГ міськвиконкому, в якому зазначається, що дане приміщення надається тимчасово і права на прописку в даному приміщенні не надає.

ОСОБА_1 вселилась до спірного житлового приміщення як співробітник Кп «ЖКК № 27», розуміючи, що вказане приміщення відноситься до житла для тимчасового проживання. Таким чином, ОСОБА_1 не маючи жодних правових підстав за відсутності рішення Виконкому Криворізької міської ради чи Виконкому Саксаганської районної у мітс і ради, ордера на вселення в спірне нежитлове приміщення та договору найму житлового приміщення, фактично самовільно вселилась до житлового приміщення АДРЕСА_2 .

Також в матеріалах справи міститься копія паспорта позивача ОСОБА_1 з відміткою про реєстрацію місця проживання 21.01.2013 року за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про набуття позивачкою права користування іншим житловим приміщенням та є самостійною підставою для припинення користування житловим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , яка кожна окремо заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, представника Дніпропетровської обласної прокуратури Волкогон Т.В., яка в режимі он-лайн на відеозв`язку підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та наданого відзиву, за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , у період з 02.02.2009 року по 29.11.2013 року працювала в КП «Житлово-комунальна контора №27» двірником, (а.с.48-61),

22.11.2005 року ОСОБА_1 звернулась з заявою на ім`я начальника КП ЖКП -27 про надання їй житла за адресою: АДРЕСА_1 , (переселенський фонд). Відповідно до якої зобов`язалась провести ремонт в квартирі, відновити каналізацію, ремонт водоровода, ремонтвікон та дверей. (а.с. 7).

Знідно рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №47 від 13.02.2002 року «Про переведення напівпідвальних житлових приміщень у будинках АДРЕСА_4 у маневрений житловий фонд» розглянувши клопотання Саксаганського райвиконкому міськради напівпідвальні житлові приміщення були переведені у маневрений житловий фонд (а.с.8).

Відповідно до листа №17/8/3300 від 03.06.2019 року виконкому Криворізької міської ради департаменту розвитку інфраструктури стосовно звернення позивачки про надання ордеру на житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено, що повноваження щодо оформлення і видачі ордерів на заселення громадян у надане житлове приміщення комунальної власності міста делеговано виконкомам районних у місті рад. (а.с. 9).

Листом №Г-771-П/110 від 29.07.2019 року заступника голови Саксаганської районної у місті стосовно звернення позивачки про надання ордеру на житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено, що з зазначеного питання їй необхідно звернутися до суду (а.с.12).

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 вселились у виділену їй в 2005 році квартиру, здійснювала ремонт в даній квартирі,сплачувала комунальні послуги.Однак у зв`язку з відсутністю в даний час ордеру позивачці було відмовлено в укладенні договору найму житла, що свідчить про обмеження її житлових прав.

Колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» визначено, що маневреним житловим фондом є житловий фонд, сформований інвестором-забудовником за власні кошти та призначений для тимчасового проживання громадян на час проведення реконструкції житла застарілого житлового фонду.

Згідно ст. 132-1 (чинній на час звернення з позовними вимогами) до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, у порядку, встановленому цим Кодексом.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання також надаються особам, яких визнано біженцями чи особами, які потребують додаткового захисту, та громадянам, які вимушені залишити жиле приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного жилого приміщення, у порядку, встановленому законом.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання відносяться до спеціалізованих жилих приміщень, які повинні відповідати санітарним та технічним вимогам. Жила площа в жилих приміщеннях з фондів житла для тимчасового проживання надається за нормами, встановленими для проживання громадян у гуртожитках.

Стаття 132-2 ЖК Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, що для них таке житло є єдиним місцем проживання і їх сукупний доход недостатній для придбання або найму іншого жилого приміщення. Першочергове право на забезпечення жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання мають сім`ї з неповнолітніми дітьми, вагітні жінки, особи, які втратили працездатність, та особи пенсійного віку.

Формування фондів житла для тимчасового проживання здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Громадяни, яким надане жиле приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ цього жилого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти в нього інших мешканців.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альтернативне місце проживання. Підставами для дострокового припинення права громадянина на користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: надання громадянину або придбання ним іншого жилого приміщення; підвищення доходів громадянина до рівня, який дозволяє йому укласти договір найму іншого жилого приміщення; порушення громадянином правил користування жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем жилого приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання; інші підстави, встановлені законом.

Відповідно до п.п. 4,5,6 «Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №422 від 31.03.2004 року громадяни, яким надане житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати,обмінювати та здійснювати поділ такого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти до нього інших громадян. Житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам на строк до одного року зможливістю продовження цього строку у разі неспроможності їх набути альтернативне місце проживання. Після закінчення встановленого строку тимчасового проживання громадяни зобов`язані звільнити надане житлове приміщення. Підстави для дострокового припинення права на користування житловими приміщеннями визначені ст. 132-2 Житлового кодексу України.

Згідно «Положення про порядок утримання та користування будинками маневреного житлового фонду», затвердженого рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.06.1996 за№ 271. З метою збереження житлових приміщень маневреного фонду та належного його використання з мінімальними витратами на його утримання у випадку непоновго заселення житлових приміщень маневреного фонду управління житлово-комунального господарства має право надавати житлові приміщення маневреного фонду робітникам житлово-комунальних підприємств, бюджетним організціям, котрі потребують житло.

Відповідно до Акту комісійного обстеження від 16.10.2001 року, комісією вирішено клопотати перед виконкомом міської ради про визнання напівпідвальних приміщень в будинку АДРЕСА_4 як переселенський житловий фонд для тимчасового проживання громадян (а.с. 38)

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 47 від 03.02.2002 року на підставі клопотання Саксаганського райвиконкому міськради щодо переведення напівпідвальних житлових приміщень у будинках АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 . АДРЕСА_8 у маневрений житловий фонд, у зв`язку з їх непридатністю для постійного проживання (акт комісійного обстеження від 16.01.2001 року) з метою надання цих приміщень для тимчасового заселення переведено у маневрений житловий фонд приміщення, згідно переліку у Додатку 1 до рішення.

Як вбачається з п. 1 Переліку, що є додатком до рішення №47 від 03.02.2002 року, житлове приміщення №6 по АДРЕСА_5 площею 49.3 кв.м. віднесено до маневреного житлового фонду, призначеного для тимчасового проживання(а.с. 96).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вселилася до спірного житлового приміщення як співробітник КП «Житлово-комунальної контори .№°27». на підставі заяви написаної на ім`я начальника КП ЖКК-27. Вказана заява містить резолюцію майстра КП ЖКК-27 ОСОБА_3 про погодження вселення ОСОБА_1 до спірного приміщення.

В свою чергу п. 15 Порядку передбачає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, Київська і Севастопольська міськдержадміністрації видають громадянинові ордер на вселення в житлове приміщення.

Під час видачі ордера на житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання між власником житлового фонду або уповноваженою ним особою та громадянином, якому надається в користування зазначене житло, укладається договір найму житлового приміщення установленого зразка. Форма договору встановлюється Держжитлокомунгоспом.

Ордер та договір найму є підставою для вселення в житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання і для користування таким житлом на договірних умовах. Строк проживання відлічується з дати підписання договору найму (п. 16 Порядку).

В свою чергу п. 2.1. Положення передбачено, що надавання тимчасового житла оформлюється спеціальним тимчасовим ордером. Даний ордер видається правлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому, в якому вказується, що дане житлове приміщення надається тимчасово і права на прописку у даному житловому приміщенні не надає.

Вказані норми підзаконних нормативних актів узгоджуються з положеннями ст. 132-2 ЖК України та п. 4 Порядку, відповідно до яких громадяни, яким надане житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ такого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти до нього інших громадян.

Таким чином, громадянка ОСОБА_1 не має жодних правових підстав, за відсутності рішення Виконкому Криворізької міської ради чи Виконкому Саксаганської районної у місті ради, для отримання ордера на вселення в спірне нежитлове приміщення, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов`язання виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради видати ордер ОСОБА_1 для здійснення реєстрації в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ., у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідно дост.398 Цивільного кодексу Україниправо володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Статтею 47 Конституції Українитаст. 9 ЖК Українигарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 на підставі заяви на ім`я начальника КП «ЖКК №27», вселились у виділену їй в 2005 році квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .Здійснювала ремонт в даній квартирі, сплачувала комунальні послуги.

На час вселення позивача виділене їй житло знаходилось у занедбаному стані: комунікації, огороджуючи конструкції (вікна, двері) знаходилися в аварійному стані, то для проживання в ньому вона своїми руками та за свої власні кошти з часом відновила комунікації, відремонтувала двері та вікна, тобто привела житло у відповідний стан придатний для постійного проживання в ньому, про що свідчить висновок №09/20 експертного будівельно-технічного дослідження від 06.02.2020 року відповідно до якого, фактично приміщення квартири АДРЕСА_1 , придатні для постійного проживання (а.с.21-30).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 з 21.01.2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про набуття позивачкою права користування іншим житловим приміщенням, оскільки скаржником не надано доказів набуття права власності на дане домоволодіння, сам по собі факт реєстрації не надає правових підстав для його володіння.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду на підставі п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині задоволення позовних про зобов`язання виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради видати ордер ОСОБА_1 для здійснення реєстрації в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.3 ч. 3 ст. 376, п.1 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2020року скасувати в частині задоволення позовних про зобов`язання виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради видати ордер ОСОБА_1 для здійснення реєстрації в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 27 вересня 2021 року.

Головуючий :

Судді: