Справа №359/1037/20
Провадження №2/359/413/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю представника позивача Мартиненка В.В. ,

за участю представника відповідача ОСОБА_7.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Козій Анна Володимирівна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсними договорів дарування,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В лютому 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернуся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 24 січня 2008 року АКБСР «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_2 договір кредиту №380/154/08-А, за яким АКБСР «Укрсоцбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 20847 доларів США на придбання автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 зобов`язався щомісячно до 23 січня 2015 року повертати кредит по частинам і сплачувати проценти за користування ним в розмірі 10,50% річних. У разі неналежного виконання цих грошових зобов`язань відповідач зобов`язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 31 серпня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» був стягнутий борг за договором кредиту №380/154/08-А від 24 січня 2008 року в розмірі 5149 доларів США 37 центів, що на день ухвалення судового рішення були еквівалентні грошовим коштам в розмірі 131718 гривень 52 копійок. 20 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чижиком А.П. було відкрито виконавче №56815244, в ході якого стало відомо про те, що 22 березня 2017 року за договором дарування ОСОБА_2 відчужив у власність ОСОБА_4 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . 30 березня 2017 року за договором дарування ОСОБА_2 відчужив у власність ОСОБА_3 іншу 1/2 частку у вказаному домоволодінні. У зв`язку з тим, що ці правочини були вчинені не з наміром створення правових наслідків, а виключно з метою приховування домоволодіння від звернення стягнення в рахунок погашення боргу за договором кредиту, оспорювані договори мають ознаки фіктивності.

1.2. Тому АТ «Альфа-Банк» просить суд визнати недійсним договір дарування 1/2 частки житлового будинку, укладений 22 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та договір дарування 1/2 частки житлового будинку, укладений 30 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 лютого 2020 року (а.с.44) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «Альфа-Банк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 березня 2020 року (а.с.51-52) пред`явлений позов був залишений без руху, АТ «Альфа-Банк» був наданий строк для сплати судового збору в розмірі 2102 гривень.

2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 20 травня 2020 року (а.с.61-62) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 24 листопада 2020 року (а.с.139) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні Мартиненко В.В. підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_7 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що оспорювані договори були укладені ще в березні 2017 року, тобто задовго до ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду від 31 серпня 2017 року. Ця обставина свідчить про те, що у ОСОБА_2 був відсутній умисел, спрямований на приховування домоволодіння від звернення стягнення в рахунок погашення боргу за договором кредиту. Крім того, щомісячно з заробітної плати відповідача утримуються грошові кошти в рахунок погашення вказаного боргу. Ця обставина свідчить про відсутність потреби в додатковому зверненні стягнення на спірне домоволодіння. Тому представник відповідача ОСОБА_7 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3.3. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В. не з`явилась у судове засідання. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспон-денцією (а.с.67, 111), а також рекомендованим повідомленням про вручення їй судової повістки (а.с.194).

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 24 січня 2008 року АКБСР «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_2 договір кредиту №380/154/08-А (а.с.8-11), за яким АКБСР «Укрсоцбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 20847 доларів США на придбання автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 зобов`язався щомісячно до 23 січня 2015 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 10,50% річних. У разі неналежного виконання цих грошових зобов`язань відповідач зобов`язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

4.2. 22 березня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_8 договір дарування (а.с.83-84), за яким ОСОБА_2 відчужив у власність ОСОБА_8 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В той же день за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 1/2 частку у вказаному домоволодінні. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав №83086805 від 22 березня 2017 року (а.с.85-86).

4.3. 30 березня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір дарування (а.с.87-88), за яким ОСОБА_2 відчужив у власність ОСОБА_3 іншу 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В той же день за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 1/2 частку у вказаному домоволодінні. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №83840334 від 30 березня 2017 року (а.с.89).

4.4. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 31 серпня 2017 року (а.с.16-19) з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» був стягнутий борг за договором кредиту №380/154/08-А від 24 січня 2008 року в розмірі 5149 доларів США 37 центів, що станом на день ухвалення судового рішення були еквівалентні грошовим коштам в розмірі 131718 гривень 52 копійок.

4.5. На підставі рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» №3/2019 від 10 вересня 2019 року (а.с.28-31) АТ «Укрсоцбанк» був реорганізований шляхом приєднання цього господарського товариства до АТ «Альфа-Банк».

4.6. Спірні правовідносини регулюються главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» ЦК України.

5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права та усталена судова практика.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

5.2. Згідно з ч.5 ст.203 ЦПК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином.

5.4. Згідно з ч.2 ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним.

5.5. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.24 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

б. норми процесуального права.

5.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.8. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5.9. Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встанов-лення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Встановлено, що оспорювані договори дарування часток у домоволодінні були укладені ще в березні 2017 року, тоді як рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за договором кредиту Бориспільський міськрайоннний суд ухвалив лише 31 серпня 2017 року. Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив вказаний позов у вересні 2016 року. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник позивача Мартиненко В.В. не подав жодного доказу на підтвердження того, що в період часу з 28 вересня 2016 року до березня 2017 року ОСОБА_2 був повідомлений про судовий розгляд цивільної справи за позовом про стягнення з нього боргу за договором кредиту. Ці обставини свідчать про відсутність в його діях умислу, спрямованого на приховування домоволодіння від звернення стягнення в рахунок погашення боргу за договором кредиту №380/154/08-А від 24 січня 2008 року. Водночас, зі змісту листів головного бухгалтера КП «ВУКГ» №177 від 6 липня 2020 року та №834 від 19 листопада 2020 року (а.с.90, 129) вбачається, що щомісячно з заробітної плати ОСОБА_2 утримуються платежі в рахунок погашення боргу за договором кредиту. Розмір боргу за вказаним договором зменшився зі 131718 гривень 52 копійок до 91757 гривень 91 копійки. Ця обставина свідчить про відсутність потреби у додатковому зверненні стягненні на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

6.2. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник позивача Мартиненко В.В. також не подав жодного доказу на підтвердження того, що, укладаючи оспорювані договори, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали на меті сприяти ОСОБА_2 в приховуванні домоволодіння від звернення стягнення в рахунок погашення боргу за договором кредиту. В матеріалах цивільної справи міститься лише копія довідки виконавчого комітету Вороньківської сільської ради №2021/02-31 від 6 грудня 2019 року (а.с.24), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 є сином, а ОСОБА_3 - дочкою ОСОБА_2 . Однак цей письмовий доказ не є достатнім доказом в розумінні ст.80 ЦПК України для підтвердження наявності в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_3 умислу, спрямованого на укладення фіктивних договорів. Навпаки, зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №156725122 від 19 лютого 2019 року (а.с.22-23) вбачається, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 1/2 частки в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Ця обставина свідчить про досягнення відповідачами правових наслідків, які обумовлювались укладенням оспорюваних договорів.

6.3. З огляду на це суд дійшов до переконання щодо відсутності підстав для визнан-ня недійсним договору дарування 1/2 частки житлового будинку, укладеного 22 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та договору дарування 1/2 частки житлового будинку, укладеного 30 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» належить відмовити в повному обсязі.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. АТ «Альфа-Банк» сплатив судовий збір в загальному розмірі 4204 гривень (2102 х 2). Ця обставина підтверджується меморіальними ордерами №1071113 від 17 січня 2020 року та №1169353 від 10 квітня 2020 року (а.с.7, 57). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі.

7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Козій Анна Володимирівна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсними договорів дарування відмовити.

Повний текст рішення суду складений 25 березня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець