Справа № 645/1561/17
Провадження № 8/645/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Мартинової О.М.

секретар судового засідання Кривченко Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, за нововиявленими обставинами,

встановив:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року, позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 26902 грн. 87 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 335 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 2816 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок.

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 14 лютого 2018 року по зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 р. у справі № 645/1561/17 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого від 2018 року змінено. Скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., судові витрати компенсувати за рахунок держави. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення та повернення його виконання у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви відповідач, зазначив, що 06.11.2019 року приватний виконавець Цимбал С.В. видав Постанови про відкриття: виконавчого провадження ВП № 60523832 за виконавчим листом № 645/1561/17, що виданий 11.04.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова та виконавчого провадження ВП № 60525563 за виконавчим листом 645/1561/17 виданий 11.04.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова. Крім того, 11.11.2019 року зазначеним приватним виконавцем було видано Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60564109 за виконавчим листом № 645/1561/17 виданий 11.04.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Проте, на першому аркуші виконавчого листа зазначено дата видачі листа 14.02.2018 року, тобто виконавчий лист був виписано саме у день винесення рішення суду суддею по зазначеній справі. Згідно п. 29.32 «Інструкції з діловодства місцевих та загальних судів» зазначено, що виконавчі листи видаються після набрання чинності рішення суду законної сили, за заявою стягувача. Тобто, як виконавчі листи були виписані передчасно, задовго до набрання рішення законної сили. Разом з тим, зазначає, що приватний виконавець Цимбал С.В. порушив закон України № 1404-VІІІЦ від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» де у додатку «Перелік майна на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами» , де у п. 6 зазначено «… не має бути звернено стягнення на запис питної води, продукти харчування, необхідні для особистого споживання боржникові з розрахунку на три місяці, або гроші необхідні для придбання запасів питної води, продуктів харчування, необхідні для особистого споживання боржника з розрахунку трикратного розміру мінімальної заробітної плати, що діє на день звернення стягнення на кожну особу». Але, приватний виконавець Цимбал С.В. не вважає, що його дії порушують законодавство України. Також, ОСОБА_1 , вказує на те, що спочатку позов ХТМ був оформлений у межах строку позовної давності на суму біля 2600 грн. та надійшов до нього поштою, та був отриманий без перешкод. Згодом, цей позов зникає з квартири відповідача, але залишилася роздруківка за послуги ХТМ де представлені розрахунки за послуги у межах строку позовної давності, а саме за 2015-2017 р.р.. З цього документу виходить що борг за послуги ХТМ у це період часу, тобто на протязі останніх трьох років надання субсидії, взагалі не існував. Як наслідок цього злочину у Фрунзенському районному суді м. Харкова з`являється новий позов на суму у десять разів завбільшки 26902 грн., де представлені до сплати неверіфіковані дані бухгалтерії ХТМ далекого за межами позовної давності, які раніше вже тричі були предметом розгляду, та оскарженні ОСОБА_1 у Фрунзенському районному суді. Таким чином на підставі наведених нововиявлених обставин, які не були відомі суду, а саме: відсутності оригіналів первинних документів у позивача по справі № 645/1561/17, позовної заяви ХТМ та виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харків на примусове рішення суду від 14 лютого 2018 року, незаконної відмови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. у перегляді заочного рішення по справі, тому ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого від 2018 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води та переглянути позовні вимоги позивача у цій справі у межах строку позовної давності, повернути на пенсійний рахунок ОСОБА_1 протизаконно здійснені виконавчі відрахування приватним виконавцем Цимбал С.В., та відшкодувати відповідачу моральну та матеріальну шкоду, спричинену незаконними діями співробітників ХТМ і приватним виконавцем Цимбал С.В. солідарно у сумі 35000 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води - залишити без руху.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води - залишити без руху.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води вважати не поданою і повернути заявникові.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води - залишити без руху на надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 травня 2021 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за нововиявленими обставинами.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 просив заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного судом м. Харкова від 28.09.2018 року за новивиявленими обставинами задовольнити та підтримав факти викладені в заяві.

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» - Маркевич Я.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, при цьому, на електрону адресу суду надала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленим обставинами у відсутності представника КП «ХТМ».

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 просить переглянути заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року, позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 26902 грн. 87 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 335 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 2816 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.02.2018 р. у справі № 645/1561/17 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого від 2018 року змінено. Скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., судові витрати компенсувати за рахунок держави. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, а тому й не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №552/137/15-ц).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata» (там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою-домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не за для нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини(справа «Рябих проти Росії» (Ryabykhv.Russia),заява №52854/99,п.52, ECHR2003-IX). Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ст.423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним судом.

В заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач посилається на підроблення позовної заяви та збільшення розміру позивних вимог у десятки разів, що на його думку є нововиявленими обставинами.

Зі змісту ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України вбачається, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного судового рішення, як підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо.

При цьому, такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили. Тобто, наявність таких нововиявлених обставин має бути підтверджена лише визначеними процесуальним законом засобами доказування.

Однак, відповідачем допустимих доказів існування нововиявлених обставин, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не надано, тому його твердження про підроблення позовної заяви та збільшення позовних вимог, є безпідставним.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 посилається на розгляд справи поза межами строку позовної давності та проведення судового засідання не повідомив його про час та місце розгляду справи, проте зазначене не дає підстав для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вказані питання були предметом дослідження в апеляційному суді при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суд м. Харкова від 14.02.2018 року, за результатами якої ухвалено постанову Апеляційним судом Харківської області від 07 серпня 2018 року, яка набрала законної сили.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 щодо порушення приватним виконавцем ЗУ «Про виконавче провадження» та порушення оформлення та видачі виконавчих листів, також не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до вимогст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, ОСОБА_1 має право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 викладені в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального закону, а свідчать лише про незгоду з ухваленим судовим рішенням, переоцінку доказів, що не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, необхідно прийняти до уваги суть поняття нововиявленої обставини як факту, який спростовує ті факти, які покладені в основу судового рішення.

Враховуючи доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не наведено доказів нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а його вимоги, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відноситься до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Виходячи з аналізу вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вважав що строк на оскарження становить три роки, тому просить зазначені обставини вважати поважними.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, стан здоров`я відповідача, звичайний рівень правової обізнаності, суд приходить до висновку про визнання причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами поважними та поновлення такого строку.

Керуючись ст. 423 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 - задовільнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами.

В задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, за нововиявленими обставинами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного тексту ухвали у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин ухвали, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя