Справа № 310/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 13.05.2009 було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. 04.05.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської районної державної нотаріальної контори та 21.05.2020 отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. Так як відповідач прийняв спадщину, до складу якою входять у тому числі кредитні зобов`язання померлого, спадкування обов`язків відбулося. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 13.05.2009 становить 7259,83 грн. Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 7259,83 грн. за кредитним договором № б/н від 13.05.2009.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2021 відкрито провадження по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, визначено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За анкетою-заявою від 13.05.2009 року ОСОБА_2 приєднався до умов та правил надання банківських послуг і мав намір оформити на своє ім`я карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі встановленням кредитного ліміту у розмірі 250,00 грн.. (а.с. 21).

Вказаною заявою, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами (а.с. 21, 22, 23-28) ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит.

У довідці наданій ПАТ «Приватбанк» зазначено, що 13.05.2009 ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн., який у подальшому було збільшено до 8600,00 грн. (23.08.2011), станом на 26.05.2019 кредитний ліміт було зменшено до 7880,00 грн., з 14.01.2020 - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 19 липня 2019 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 19 липня 2019 року складено відповідний актовий запис №1264 (а.с. 37).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 31.05.2015 склала 8333,9грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8085,37 грн., залишок заборгованості за відсотками 248,53грн. (а.с. 7-8).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 30.06.2019 склала 7859,83 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 7577,24 грн., в т.ч. поточним тілом кредиту 7577,24 грн., заборгованість за нарахованими процентами 282,59 грн. (а.с. 9-10).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 31.07.2019 склала 7764,43грн.(а.с. 11), а станом на 04.11.2020 - 7259,83 (а.с. 12).

Розрахунок заборгованості ОСОБА_2 станом на день його смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , банком не надано.

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_2 спадкодавець користувався кредитними коштами, здійснював погашення кредиту, останнє зарахування здійснено 19.06.2019 (а.с. 13-19).

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивачем надано копію претензії кредитора, яка направлена до Бердянської районної державної нотаріальної контори 21.04.2020 (а.с. 39).

Відповідно до повідомлення Бердянської районної державної нотаріальної контори від 12.05.2020 ніхто зі спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертався (а.с.40), що також вбачається з повідомлень в.о. завідувача Бердянської державної нотаріальної контори від 24.03.2021 та від 22.05.2021 (а.с. 68-70,82-84).

Також банком надано копію листа-претензії від 03.07.2020 на ім`я відповідача щодо погашення боргу спадкодавця у розмірі 7259,83 грн., які згідно з реєстру поштових відправлень здані на пошту 21.07.2020 (а.с. 41,42-44).

Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємцям, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт реєстрації відповідача разом з ОСОБА_2 дійсно підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 у якому зазначена наступна адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (а. с. 35-36).

Але встановлення лише факту спільного проживання недостатньо для встановлення факту прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач, відповідно до ст. 1217 ЦК України є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом або законом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,ст.ст.207, 526, 608, 626, 628, 633-634, 638, 1049, 1216, 1218-1219, 1268, 1281-1282 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЕДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя