Справа № 265/4699/21
Провадження № 2/265/1245/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 вересня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гавшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та в інтересах ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності позбавлення право користування житловим приміщенням,

третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . В спірному будинку зареєстровані: ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , які є відповідачами по справі. Відповідач ОСОБА_2 є знайомою позивача, на її прохання ОСОБА_1 02.06.2009 року зареєструвала відповідачку разом з сином, оскільки їм була потрібна реєстрація для отримання соціальна допомога, однак відповідачі ніколи в спірному будинку не мешкали. Відповідачі не проживають в спірній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утримані житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не мають. Таким чином позивач просять суд визнати відповідачів, таким, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого нею позову, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, за невідомих причин, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали.

Від представника третьої особи ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності, надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини, остаточно рішення прийняти на розсуд суду. Також надала висновок органу опіки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Народного суду Орджонікідзевського району м. Жданова від 21 травня 1974 року, будинок АДРЕСА_1 , поділений на дві частини між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно реєстраційного посвідчення виданого БТІ м. Жданова від 19.06.1974 року, будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_5 по 47/100 ч. та за ОСОБА_1 по 53/100 ч..

Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради від 29.06.2021 року по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , дана інформація також підтверджена відповіддю на запит суду наданої відділом аналітичного забезпечення Департамент адміністративних послуг від 16.09.2021

Згідно заяв наданих сусідами позивача, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , ніколи не проживали.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 3 СК визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов`язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім`ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 27 серпня 2021 року, з якого вбачається, що позивачем не надано доказів які б підтверджували що неповнолітній ОСОБА_3 не проживає в спірному будинку, а також не надано доказів на підтвердження наявності іншого житла, а тому з метою соціального захисту дитини, керуючись ст. 19 СК України, ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства» вважати неможливим визнання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 3 ст.29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

На підставі того, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства та ст.29 ЦК України, місцем проживання дитини є місце проживання її батьків, вирішення питання щодо користування дитиною житловим приміщенням окремо від них суперечить чинному законодавству та інтересам дитини.

В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місто проживання батьків.

Малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирані місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Зазначення Органом опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про недоцільність визнання неповнолітнього ОСОБА_3 втративши право користування жилим приміщенням обумовлюється метою діяльності такого органу - захистом прав, свобод і законних інтересів дітей. Одним із прав такої служби є п.5.7 Положенням про управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради №7/22-2059 від 25.10.2017 року, відповідно до якого управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради має право представляти в судах та інших органах, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності інтереси дітей, пов`язані, зокрема, із захистом житлових, прав дітей.

Надаючи висновок до суду, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради діє виключно в інтересах дітей та дотримання такої позиції відповідає завданню цієї служби.

Аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Інтереси дитини не порушуються з огляду на те, що вона в спірному будинку не проживає, а залишення малолітньої дитини зареєстрованою в спірному будинку суперечитиме ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.

У відповідності до ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд звертає увагу на те, що вищевказаний висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради взагалі не обґрунтований жодними фактичними обставинами справи або обставинами, які Орган встановив під час складання висновку. Загальне посилання на захист житлових прав дитини не є належним обґрунтуванням висновку.

Крім того, суд зазначає, що ні Конституція України, ні Конвенція про права дитини, ні Цивільний кодекс України (зокрема, статті 316, 317, 319, 321 вказаного Кодексу), ні Сімейний кодекс України, ні Житловий кодекс УРСР, ні Закон України «Про охорону дитинства», ні Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» не встановлюють особливостей позбавлення дитини права користування житлом, яке вона набула як член сім`ї власника житла. Вказане право за своєю правовою природою є правом користування чужим майном і позбавлення цього права відбувається в порядку статей 316, 317, 319, 321 ЦК незалежно від віку особи.

Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі понад встановлені законодавством строки у належному на праві власності позивачеві помешканні не проживає без поважних причин, а наявність їх реєстрації чинить позивачеві об`єктивні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженні власністю.

Відтак, суд вважає можливим постановити рішення про усунення позивачеві ОСОБА_1 перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, визнавши відповідачів такими, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 908 гривень.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та в інтересах ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності позбавлення право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 908 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, юридична адреса: м. Маріуполь, пр. Миру 70.

Суддя