Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Ковальчук Т.А.,

при секретарі судового засідання - Ахтієвій Р.С.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в порядку статті 317 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в Донецькій Народній Республіки, смт. Пелагеївка, місто Торез.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 є чоловіком заявника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Донецька Народна Республіка, смт. Пелагеївка, місто Торез. Дердавна реєстрація смерті проведена відділом запису актів громадянського стану Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть № 717 від 13.07.2021 року.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000р. за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о)установленої форми; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 заявником було отримано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13.07.2021 року.

Однак ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відмовою Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.09.2021 року № 47/20.35-67.

Встановлення факту смерті особи заявнику необхідно для оформлення спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання з`явилися, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали заяву до канцелярії суду про проведення судового засідання без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Торез, Донецької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 19.07.2002 року Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с10-11), за даними заяви мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в Донецькій Народній Республіки, смт. Пелагеївка, місто Торез.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Торез Донецької області, був громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області від 27.08.1997 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 29.12.1973 року Пелагеївською селищною радою міста Торез Донецької області, 29.12.1973 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, про що зроблено запис № 106. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 13).

Свідоцтво про смерть гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років у смт. Пелагеївка м. Торез, Донецька область, серії НОМЕР_6 від 13 липня 2021 року, видане відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, за фактом його смерті, актовий запис № 717, є невстановленого зразка та не відповідає державним вимогам (а.с. 7).

Згідно копії довідки про причину смерті № 45 та лікарського свідоцтва про смерть № 45 виданих 12.07.2021 року Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Тореза амбулаторія № 4, ОСОБА_2 помер у віці 70 років, причина смерті: хронічна дисциркуляторна енцефелопатія (а.с. 9, 19).

Згідно копії довідки від 10.09.2021 року № 574 виданою виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради старостинський округ № 1 Новомосковського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно (фактично) проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 47/20.35-67 від 09.09.2021 року, наданої ОСОБА_1 Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було відмовлено у державній реєстрації смерті гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки для підтвердження факту його смерті пред`явлено документи, форма яких не відповідає формі, визначеній законодавством України (а.с. 8).

Суд, задовольняючи заяву, виходить з такого.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , так як позбавлена можливості в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, з заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме смт. Пелагеївка м. Торез Донецької області, Україна, який відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року (зі змінами) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, так як останній відмовлено у державній реєстрації смерті з підстави невідповідності документів формі, встановленої законодавством України.

Суд вважає, що факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Пелагеївка м. Торез Донецької області, Україна, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у віці 70 років, причина смерті: хронічна дисциркуляторна енцефелопатія, знайшов своє підтвердження в наданих суду доказах, зокрема і побічно підтверджується довідкою про смерть від 12.07.2021 року № 45 та лікарським свідоцтвом про смерть №45 від 12.07.2021 року; свідоцтвом про смерть від 13.07.2021 року серії НОМЕР_6 .

Відповідно до ст. 14 глави 4 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А тому суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд при розгляді даної справи враховує висновки Європейського суду з прав людини, які зроблені у справах проти Туреччини, зокрема у справі "Loizidou v Turkey", а також у справі "Cyprus v Turkey", а також проти Молдови та Росії, зокрема у справі "Mozer v Republic of Moldova and Russia", "Haseu and Others v Moldova and Russia", де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у наданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади, протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це б становило позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належить.

Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 (адміністративне провадження № К/9901/2383/17).

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини та практику ВС, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника, суд виходить з дотримання вимог ст. 294 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на окупованій території.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті у заявниці є об`єктивні перешкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення факту, який має юридичне значення щодо якого заявник звернулася з відповідною заявою.

А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Керуючись ст. 4, 76-89, 258-259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 5 ст. 272, 273, 293-294, 317, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в порядку статті 317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Донецька Народна Республіка, смт. Пелагеївка місто Торез.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.09.2021 року.

Суддя Т.А. Ковальчук