Справа № 461/3763/21
Провадження № 2/461/1314/21
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24.09.2021 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

представника позивача Гомзяка І.А.,

представника відповідача Рудика В.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гомзяк Ігор Андрійович до Приватного підприємства «ІРІДА-ОІЛ» про захист прав споживача,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гомзяк Ігор Андрійович звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «ІРІДА-ОІЛ» про захист прав споживача. Предметом позову є визнання недійсними п.п.10.2.1.2, 10.2.1.3 Договору оренди нежитлового приміщення.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі, вказуючи на те, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, предметом регулювання правовідносин між суб`єктами господарювання є Господарський кодекс України.

Господарський кодекс України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст.1 ГК України).

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 4 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ч.2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З договору оренди вбачається, що такий укладено між приватним підприємством та ОСОБА_1 . Предметом договору є нежитлове приміщення в офісному центрі.

Згідно п. 1.3. наведеного договору, об`єкт оренди повинен використовуватися орендарем винятково за цільовим призначенням - для розміщення офісу.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Також, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарюванні наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про праве що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Такі висновки наведено в постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 916/1261/18. Крім того, наведене узгоджується з висновком наведеним у постанові Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 17.06.2021 року, ухваленої у справі між тими самими сторонами.

Згідно статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносні врегульованих ЦК і ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, щ прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як видно зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати недійсними п.п.10.2.1.2, 10.2.1.3 Договору оренди нежитлового приміщення №БР/20 від 01.01.2020 р.

Даний спір виник між юридичною та фізичною особою з привод використання для господарської діяльності нежитлового приміщення (офісу). Виходячи характеру спірних правовідносин, дана справа повинна розглядатися господарським судом.

Таким чином, спір виник між фізичною та юридичною особами з приводу використання нежитлового приміщення у господарській діяльності. Отже, даний спір має господарсько-правовий характер.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1. ст.255 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гомзяк Ігор Андрійович до Приватного підприємства «ІРІДА-ОІЛ» про захист прав споживача закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.