Справа № 474/784/20
Провадження 2/474/37/21
РІШЕННЯ
Іменем України

24.09.21 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представниці позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Лютого О.В.

розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка станом на 10.08.2021р. складає 1 451 грн. 05 коп. -

встановив:

06.11.2020р. Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства Ощадбанк (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 28 490 грн. 71 коп., з яких: 28 119 грн. 31 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 95 грн. 69 коп. - комісія; 30 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 10 грн. 47 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 211 грн. 77 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту); 21 грн. 72 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 1 грн. 71 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту).
Позов обґрунтований тим, що 29.05.2019р. між позивачем та відповідачем укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання № 1151877/200716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), текст якого розміщено на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua. Відповідачу був відкритий поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету MІЙ КОМФОРТ та відкрито картковий рахунок, на який встановлено кредит № НОМЕР_1 , який в подальшому було змінено на рахунок НОМЕР_2 . Відповідно до заяви, ОСОБА_2 встановлений кредит в розмірі 31 900 грн. зі сплатою 38,00 відсотків річних за користування кредитними коштами на строк дати закінчення дії платіжної картки. Відповідач порушив встановлені строки по сплаті заборгованості договору комплексного банківського обслуговування, у зв`язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Ухвалою від 24.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Розгляд справи призначено на 19.03.2021р.
Крім того ухвалою від 24.02.2021р. від позивача, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України, витребовувалися: розрахунок позовних вимог з урахуванням умов заяви про приєднання № 1151877/200716 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки); докази на підтвердження підписання відповідачем договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та умов користування кредитною лінією; читабельну копію заяви про приєднання № 1151877/200716.
В судове засідання, призначене на 19.03.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивач не виконав вимог ухвали про витребування доказів.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 07.04.2021р.
26.03.2021р. представник відповідача адвокат Лютий О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю, вказуючи на те, що 29.05.2019р. відповідач не підписував заяви про приєднання № 1151877/200716 до договору про видачу кредиту, а підписав заяву про отримання дебетової особистої зарплатної банківської платіжної картки по тарифному пакету Зарплатний. При чому договір укладений між сторонами не відповідає приписам ст. 1055 ЦК України, оскільки непогодженні істотні умови кредитного договору, щодо суми кредиту, відсоткової ставки, строку дії, порядку погашення кредиту, тощо. Позивачем не надано доказів на підтвердження відкриття відповідачу кредитної лінії. Відповідач кредитної платіжної картки не отримував.
Крім цього представник відповідача в порядку, визначеному ст. 93 ЦПК України, поставив позивачу сім запитань, згідно переліку наведеного у відзиві на позов.
У відзиві на позов представник відповідача також вказав, що судові витрати відповідача у вигляді витрат на правову допомогу становлять 5 000 грн. 00 коп.
01.04.2021р. представниця позивача ОСОБА_3 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що згідно п. 3.1. заяви про приєднання № 1151877/200716, підписавши вказану заяву відповідач приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). До письмових пояснень надано читабельну копію заяви про приєднання № 1151877/200716 та розрахунок позовних вимог, який є аналогічним розрахунку долученому до позовної заяви.
В судове засідання, призначене на 07.04.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 21.04.2021р. та головуючим направлено на адресу позивача лист щодо необхідності виконання приписів ст. 93 ЦПК України.
19.04.2021р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, з огляду на ненадання позивачем відповіді на відзив та відповідей на поставлені до нього питання в порядку, визначеному ст. 93 ЦПК України.
Водночас 19.04.2021р. представник відповідача звернувся до суду із протилежною заявою, в якій просив вирішити спір за наявними у справі доказами за його відсутності та відсутності відповідача.
В судове засідання, призначене на 21.04.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 28.05.2021р. та постановлено ухвалу про обов`язкову явку учасників судового розгляду в судове засідання.
Крім того ухвалою від 21.04.2021р. від позивача витребовувалися первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки з встановленим кредитним лімітом, надання відповідачу кредитних коштів, використання відповідачем кредитних коштів. Від відповідача витребовувалися: докази на підтвердження факту неналежності йому підписів виконаних від його імені в заяві № 1151877/200716 від 29.05.2019р., приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки); щодо не отримання ним кредитної картки та не отримання кредитних коштів.
В судове засідання призначене на 28.05.2021р., представник позивача не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача. Учасниками судового розгляду також невиконано вимоги ухвали від 21.04.2021р. про витребування доказів.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 16.06.2021р.
28.05.2021р. представник позивача ОСОБА_4 подала до суду відповідь на відзив, в якому вважає, що доводи представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими.
18.06.2021р. представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів.
В судовому засіданні, призначеному на 18.06.2021р., представник позивача ОСОБА_5 не зміг докладно пояснити причини не виконання вимог ухвал про витребування доказів та невиконання приписів ст. 93 ЦПК України.
Ухвалою від 18.06.2021р., за клопотанням представника відповідача, від позивача витребувано: відомості про наявні банківські рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_2 у АТ Ощадбанк на підставі його заяви № 1151877/200716 від 29.05.2019р. про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування; виписки по банківських рахунках, відкритих на підставі заяви № 1151877/200716 від 29.05.2019р. про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та відомості про закріплені за такими рахунками платіжні банківські картки, які видавалися ОСОБА_6 із зазначенням повного номера таких банківських платіжних карток; дані про те, які номери платіжних банківських карток були (чи є наразі) закріплені за банківськими картковими рахунками ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; відомості про дату відкриття банківського карткового рахунку на ім`я ОСОБА_2 , за яким закріплена банківська платіжна картка № НОМЕР_5 з терміном дії до липня 2024 року; первинні бухгалтерські документи на підтвердження відкриття банківських рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 та зарахування банківських коштів на ці рахунки; докази на підтвердження того, що умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, які розміщені на банківському веб-сайті в редакції, яка діяла на момент підписання заяви про приєднання до умов Договору комплексного банківського обслуговування станом на 29.05.2019р. були доведені до відома ОСОБА_2 як позичальника та з якими він був особисто ознайомлений.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 17.08.2021р.
17.08.2021р. подав до суду заяву про долучення доказів щодо розміру понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу, згідно якої між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Лютим О.В. укладено договір про надання правової допомоги № 11-ц/1 від 18.06.2021р. та гонорар за надання правової допомоги по даній справі становить 10 000 грн. 00 коп.
17.08.2021р. представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій, з огляду на часткову сплату відповідачем заборгованості, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором банківського обслуговування станом на 10.08.2021р. в сумі 1 451 грн. 05 коп., з яких 30 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 10 грн. 47 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за використання кредитом; 440 грн. 00 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 21 грн. 72 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 934 грн. 71 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 14 грн. 11 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також просив стягнути судовий збір у розмірі 107 грн. 20 коп. До заяви долучено розрахунок позовних вимог станом на 10.08.2021р. Заява прийнята судом до розгляду.
У вказаній заяві представник позивача також просить, на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір повернути позивачу сплачений судовий збір в сумі 1 994 грн. 82 коп.
Крім того 17.08.2021р. представник позивача ОСОБА_7 подав до суду письмові пояснення щодо ухвали від 18.06.2021р. про витребування доказів, до яких долучено виписку по рахунку відповідача за період з 28.05.2019р. по 16.08.2021р.
В судовому засіданні, призначеному на 17.08.2021р., представниця позивача ОСОБА_1 не змогла докладно пояснити причини не виконання вимог ухвал про витребування доказів та невиконання приписів ст. 93 ЦПК України.
З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 06.09.2021р., яке за клопотаннями учасників судового розгляду відкладено на 24.09.2021р.
06.09.2021р. та 14.09.2021р. представник позивача ОСОБА_7 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка, в порядку ст. 93 ЦПК України, в якій надав відповіді на запитання поставленні представником відповідача такого змісту.
1. Щодо надання відомостей про наявні банківські рахунки.
Відповідно до п. 3.4.1-3.4.2. заяви про приєднання № 1151877/200716 Банк на прохання клієнта відкриває поточний рахунок на умовах тарифного пакету Мій комфорт за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток.
Банком у відповіді на відзив на позовну заяву направлено відповідачу копію заяви про приєднання від № 1151877/200716 від 29.05.2019, у якій зазначений номер рахунку Позичальника, а саме № НОМЕР_6 .
2. Щодо власноручного підпису клієнта на договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на умовах користування кредитною лінією Моя кредитка, на таблиці визначення сукупної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до п 4.1 Заяви про приєднання Клієнт:
1) Підтверджує своє письмове клопотання на отримання Кредиту та усвідомлення того, що укладає договір в повному обсязі з урахування усіх його складових та зокрема договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору та усвідомлює правові наслідки укладання таких договорів.
2) Засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку.
3.1. Щодо дати отримання клієнтом банківської платіжної картки за рахунком № НОМЕР_2 .
У зв`язку із реорганізацією відділу Бек-офісу філії - Одеського обласного управління АТ Ощадбанк справи були передані до центрального архіву (м. Бровари). Філією - Одеське обласне управління АТ Ощадбанк була затребувана розписка про отримання платіжної картки ОСОБА_2 та буде надана до суду після отримання від центрального архіву.
3.2. Щодо надання інформації чи отримував ОСОБА_2 інші банківські платіжні картки.
До 24 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 були відкриті наступні банківські платіжні картки:
1) MasterCard Debit Standard НОМЕР_7 .
2) MasterCard Debit Standard UZ № НОМЕР_8 .
3) MasterCard Debit Standard UZ № НОМЕР_9 .
Необхідно зазначити, що наданий час ці банківські платіжні картки закриті, та відкриті були за іншим банківським рахунком та відношення до кредитної заборгованості по рахунку № НОМЕР_2 не мають.
4. Щодо номера платіжної банківської картки.
За банківським рахунком відповідача ОСОБА_2 № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) закріплена банківська платіжна картка за № НОМЕР_5 .
5. Щодо розрахунку заборгованості.
Кредитна лінія - метод кредитування. Позичальник отримує право на отримання і використання кредиту у відведений термін, при цьому встановлюється ліміт кредитування. Протягом строку кредитування Позичальник має право неодноразово користуватись, в рамках встановленого ліміту кредитування, коштами шляхом їх зняття та поповнення.
У розрахунку заборгованості вказано, що розмір встановленого ліміту відповідно до Заяви про приєднання № 1151877/200716 від 29.05.2021 та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб складає 31 900,00 грн.
В межах установленого ліміту кредитування в розмірі 31 900,00 грн., ОСОБА_2 скористався кредитними коштами на загальну суму 47 151,35 грн., шляхом неодноразового отримання та повернення кредитних коштів, але не перевищуючи встановлений ліміт кредитування.
Сума 47 151,35 грн., складається з залишку простроченої заборгованості у розмірі - 28 119,31 грн., та суми погашених траншів кредиту за весь час користування кредитними коштами в розмірі 19 032,04 грн.
6. Щодо зарахування коштів.
На підтвердження зарахування ОСОБА_2 кредитного ліміту у розмірі 31 900,00 грн. до матеріалів справи додається меморіальний ордер № від 13.06.2019 року (Копія додається до матеріалів справи).
Також, до матеріалів справи додано виписки по картковому рахунку, де зазначені усі транші отримання кредитних коштів в межах встановленого кредитного ліміту 31 900,00 грн., за період користування клієнтом платіжною карткою, а саме за період з 13.06.2019 року по 10.03.2020 року.
Наприклад: З виписки по рахунку вбачається, що за період 13.06.2019 року ОСОБА_2 були зняті грошові кошти в сумі 3 044,18 грн.: а саме в сумі 1000,00 грн., в сумі 10,00 грн., в сумі 999.08 грн., в сумі 15,00 грн., в сумі 5,10 грн., та в сумі 1 015,00 грн. Зазначене і вбачається з розрахунку заборгованості в колонці 2 Сума наданого кредиту - 3 044,18 грн., в колонці 1 Дата операції (надання/погашення) кредиту - 13.06.2019 року.
На підставі вищевикладеного, зазначаємо що всі операції по наданню кредитних коштів в межах установленого ліміту кредитування підтверджується детальною випискою по картковому рахунку за конкретні дати користування кредитними коштами та відображені в розрахунку заборгованості.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність.
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.
Зазначений правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 25.05.2021 року справа № 61-3689ск21.
7. Щодо існування транзитного рахунку банка.
Питання щодо надання підтвердження існування транзитного кредитного банківського рахунку на який було заведено та з якого було зараховано кредитні кошти на поточний банківський рахунок поставлено некоректно та є незрозумілим для позивача. Крім того, відповідачем не наведено обґрунтування отримання подібної інформації.
07.09.2021р. представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заперечення на заяву про долучення доказів про розмір понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу, згідно якого останній вважає, що доказів, які б підтверджували розмір понесених витрат в сумі 7 800 грн. за представництво в суді, включаючи витрати на дорогу в суд представником відповідача ОСОБА_8 , не надано і вони є необґрунтованими та не пропорційними до предмету спору, враховуючи розмір позовних вимог в сумі 1 451 грн. 05 коп.
22.09.2021р. представник відповідача подав до суду відповідь на заперечення позивача на заяву відповідача про долучення доказів про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Водночас, 22.09.2021р. представник відповідача звернувся до суду з заявою про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, в якій просить врахувати, що докази про розмір судових витрат, які ОСОБА_2 сплатив, або має сплатити у зв`язку із розглядом вказаної справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі.
24.09.2021р. представник відповідача подав до суду заперечення на заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, в яких просить відмовити представнику позивача у задоволенні позову, з огляду на необґрунтованість розрахунку, оскільки банківська електронна картка відповідача № НОМЕР_5 є єдиною банківською карткою та вказаною карткою останній не користувався у період з 10.10.2019р. по 09.04.2021р., оскільки заробітна плата не зараховувалась у зв`язку із проходженням у цей період строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_10 в Київській області.
У судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач та його представник ОСОБА_8 заперечили проти задоволених позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову. При цьому, на запитання головуючого, відповідач пояснив, що отриманні від позивача банківські картки він нікому не передавав та використовував самостійно. Крім того представник відповідача просив суд питання щодо стягнення з позивача на користь відповідач витрат на правову допомогу не вирішувати під час ухвалення рішення, а вирішити в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України, шляхом винесення додаткового рішення.
Заслухав пояснення учасників судового розгляду та дослідив докази наявні в матеріалах справи, судом встановлено таке.
29.05.2019р. між позивачем та відповідачем укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання № 1151877/200716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Відповідно до п.п. 3.4.1-3.4.2. заяви про приєднання № 1151877/200716 позивач на прохання відповідача відкрив поточний рахунок на умовах тарифного пакету Мій комфорт за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток.
На підставі заяви про приєднання № 1151877/200716 відповідачу відкритий рахунок НОМЕР_3 , який був змінений на № НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем.
Згідно умов п. 3.4.11 заяви про приєднання № 1151877/200716 відповідач доручив позивачу здійснювати договірне списання з усіх його рахунків, відкритих у позивача без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких його грошових зобов`язань перед позивачем, що випливають з умов договору та/або іншого договору, що укладений або буде укладений в майбутньому з позивачем.
Відповідно до виписки по рахунку відповідача за період з 29.05.2019р. по 16.08.2021р. відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 47 151 грн. 35 коп., що також підтверджено позивачем у заяві свідка.

При цьому заява про приєднання № 1151877/200716 не містить умов щодо надання позивачу кредиту, встановлення розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитними коштами, порядок та графік повернення кредиту та сплати відсотків, комісій, штрафних санкцій чи інших платежів.
Водночас в п. 3.1. заяви про приєднання № 1151877/200716 зазначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови банківського рахунку.
З огляду на вищевикладене слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Ощадбанк).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві, підписаній сторонами 29.05.2019р., відсутні умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, комісій та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (суму, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за пенею.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29.05.2019р. посилається на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, який розміщений на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua, як невід`ємну частину спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказаний документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати пені та, зокрема саме у зазначеному в цьому документі, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, що розміщений на на інтернет сторінці Банку (www.oschadbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ Ощадбанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (29.05.2019р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (листопад 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, відсутність в заяві про приєднання домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з ч .6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника про приєднання, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, розміщений на сайті: www.oschadbank.ua, який міститься в матеріалах даної справи, не містять підпису ОСОБА_2 , тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 29.05.2019р. шляхом підписання заяви про приєднання.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
За таких обставин, суд вважає, що наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку не є складовою укладеного сторонами договору та не визначають його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991року № 1023-XII Про захист прав споживачів (далі - Закон № 1023-XII).
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН Керівні принципи для захисту інтересів споживачів, прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_2 ,, АТ Ощадбанк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Вищевказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі № 342/180/17.
Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача 30 грн. 04 коп. пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 10 грн. 47 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 440 грн. 00 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 21 грн. 72 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 934 грн. 71 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 14 грн. 11 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас з розрахунку заборгованості наданого позивачем та виписки по рахунку відповідача за період з 29.05.2019р. по 16.08.2021р. слідує, що відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 47 151 грн. 35 коп., що також підтверджено позивачем у заяві свідка.

При чому позивачем, в порушення умов укладеного договору, нараховувалися відсотки за користування кредиту, комісія, пеня та інші платежі не передбачені умовами кредитного договору.

За вказаний період на погашення кредиту відповідачем було внесено та позивачем було здійснено договірне списання на загальну суму 108 692 грн. 03 коп., які позивачем зараховано, зокрема, на погашення відсотків за користування кредитом, комісії та інших платежів, нарахування яких договором не передбачено.

З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, комісій, пені та інших платежів, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України.

Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, з урахуванням умов договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів, підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за фактично використаними кредитними коштами.

За таких умов фактично на погашення заборгованості по договору укладеному між позивачем та відповідачем було спрямовано кошти в сумі 108 692 грн. 03 коп., які на 61 540 грн. 68 коп. перевищують суму фактично отриманих відповідачем кредитних коштів (108 692 грн. 03 коп. - 47 151 грн. 35 коп. = 61 540 грн. 68 коп.).

Вищевказане також свідчить про відсутність у відповідача жодної заборгованості за договором, укладеним 29.05.2019р. між ним та позивачем.

В ракурсі вищевикладеного слід також зазначити, що із розрахунку заборгованості наданого позивачем та виписки по рахунку відповідача за період з 29.05.2019р. по 16.08.2021р. слідує, що позивач почав нараховувати відповідачу 3 % річних з 26.07.2019р., а інфляційні з грудня 2019р., в той час коли починаючи з 13.06.2019р. позивач не правомірно нараховував відповідачу комісію, а з 25.07.2019р. відсотки за користування кредиту, на погашення яких позивачем були направленні кошти, які мали бути зараховані виключно на погашення суми заборгованості по фактично отриманому кредиту. Вказане вплинуло на визначення загального залишку за простроченим кредитом станом на початок нарахування 3% річних та інфляційних та протягом всього подальшого періоду нарахування, що свідчить про неправильність та необґрунтованість розрахунку позовних вимог в цій частині.

З огляду на вищевикладене слід дійти висновку, що розрахунок позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних є необґрунтованим, а позов в цій частині безпідставним.

В сукупності вищевикладеного слідує, що вимоги позивача в цілому є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про повернення йому сплаченого судового збору в сумі 1 994 грн. 80 коп., який є пропорційним зменшеному розміру позовних вимог, слід зазначити таке.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102 грн. 00 коп.
Отже законодавцем у 2020 році (рік звернення позивача до суду з вказаним позовом) визначено мінімальний розмір судового збору який мав би бути сплачений юридичними особами за позовну вимогу майнового характеру, який становить 2 102 грн. 00 коп.

І хоча п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог, однак із загального аналізу приписів вказаного Закону слідує, що в будь-якому випадку сума сплаченого судового збору не може бути меншою за мінімальний розмір встановлений законодавцем.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору, який на момент звернення до суду становить 2 102 грн. 00 коп.

З огляду на вищевикладене вимога позивача про повернення йому частини сплаченого судового збору є незаконною, безпідставною та необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Таким чином на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, що складаються з суми судового збору, сплачених позивачем під час пред`явлення позову в сумі 2 102 грн. 00 коп., покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка станом на 10.08.2021р. складає 1 451 грн. 05 коп. - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. покладаються на позивача Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ Ощадбанк.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 вересня 2021 року.

Суддя Ф.Г. Сокол