Справа № 369/211/21
Провадження № 2/369/2458/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в ході пошуку пропозицій в мережі Інтернет знайшла пропозицію щодо продажу квартир в Житловому комплексі «Одеський квартал», який будує Товариство з обмеженою відповідальності «БІК ДОБРІ СПРАВИ», .

Під час зустрічі з директором Відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання повідомила, що ТОВ «БІК «Добрі справи» будує два будинки на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:023:5019 за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (далі - Будівельна адреса). Земельною ділянкою Продавець користується на підставі Договору суперфіцію від 18.02.2016 року, який зареєстровано в реєстрі за № 13316984. При цьому ОСОБА_3 показала Позивачу декларацію про початок виконання будівельних робіт, що й переконало Позивача у тому, що замовником будівництва є Відповідач, отже, має законне право продавати квартири.

25 серпня 2016 року між Позивачем та Відповідачем був укладений у простій письмовій формі попередній договір № 25/1 (далі - Попередній Договір-П).

Сторони зобов`язалися в майбутньому в строк не пізніше 30 календарних днів з дня внесення повної оплати (але не раніше 31 вересня 2017 року з огляду на дату введення в експлуатацію будинку згідно пп. 4.1.4 Попереднього Договору-П), укласти договір купівлі- продажу, за яким Відповідач продає, а Позивач придбаває 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 (далі за текстом - Об`єкт будівництва).

Згідно пп. 2.1, 2.2, 2.2.3, 2.2.5, 3.2, 3.3. Попереднього Договору-П ціна 1 (одного) квадратного метра загальної площі Нерухомого майна становить 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гри. 00 коп., загальна сума (вартість) Квартири на день укладання указаного складала: 542 455 (П`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гри. 00 коп., які сплачуються до 09 вересня 2016 року.

Позивач сплатила Відповідачу кошти в 542 455,00 коп., що підтверджується одинадцятьма квитанціями до приходного касового ордера: 1) № 25/-1 від 25.08.2016 р.; 2) № 25/1-2 від 26.08.2016 р.; 3) № 25/-3 від 29.08.2016 р.; 4) № 25/-4 від 30.08.2016 р.; 5) № 25/- 5 від 31.08.2016 р.; 6) № 25/1-6 від 01.09.2016 р.; 7) № 25/1-7 від 02.09.2016 р.; 8) № 25/1-8 від 05.09.2016 р.; 9) № 25/1-9 від 06.09.2016 р.; 10) № 25/1-10 від 07.09.2016 р. кожна на суму 50 000,00 грн. та 11) № 25/1-101 від 06.09.2016 р. на суму 42 455,00 грн.

12 червня 2018 року взамін Попереднього Договору-П, сторони уклали попередній договір № 25/1 купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2061. (далі - Попередній Договір-Н).

Сторони зобов`язалися в майбутньому укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_4 на земельній ділянці загальною площею 0,5 га, кадастровий номер: :01:023:5019, на умовах, визначених Попереднім договором (далі - Основний договір).

Відповідно до пп.пп. 2.1, 2.2 Попереднього договору Позивач погодився придбати у Відповідача квартиру за 542 455 (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. Указані кошти розцінювалися сторонами як забезпечувальний платіж в рахунок сплати за Основним договором та були сплачені Позивачем на користь Відповідача в повному обсязі до підписання цього договору.

Відповідно до пп. 3.2. Попереднього Договору-Н загальна вартість Нерухомого майна на день укладання договору складає 542 455,00 (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн.00 коп.

В підтвердження факту сплати вищевказаних коштів слугують не тільки пп.пп. 2.1,2.2. Попереднього договору-Н, а і Договір про внесення змін № 1 від 17.04.2019р. до Попереднього договору-Н, що посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. за реєстровим № 1225 (далі - Договір про внесення змін № 1), яким внесено зміни до пп. 2.2 Попереднього договору, а саме: «пп. 2.2 ОСОБА_1 до підписання цього договору сплатила грошові кошти в сумі 542455,00 (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. в якості гарантійних забезпечувальних коштів. Про факт отримання цих коштів свідчать підписи Сторін у Попередньому Договорі № 25/1, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко 0.0. 12 червня 2018 року, за реєстром № 2061. Сплачена сума коштів розцінюється Сторонами за Попереднім договором як аванс та буде зарахована в рахунок належних зі Сторони 2 платежів за Основним договором. Сторони підтверджують факт розрахунку, який між ними відбувся в національній валюті...».

Договором про внесення змін № 1 викладено у новій редакції пп. 3.2. Попереднього Договору-Н, відповідно до якого купівля-продаж квартири за Основним договором має бути посвідчена за загальну вартість Квартири, визначену в українських гривнях - 613 210,00 (шістсот тринадцять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Внаслідок викладеного були внесені зміни і до пп. 3.3 Попереднього договору, а саме: «5.5.... Сторони встановлюють, що вартість 1 (одного) кв.м. загальної площі Квартири, що має бути' відчужена за Основним договором, визначена в українських гривнях - 13000,00 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп., вартість квадратного метра є остаточною, та не може бути переглянута Сторонами...».

Внаслідок викладеного Позивач повинен доплатити залишок грошових кошти у сумі 70755 (сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., у зв`язку з чим доповнено п. 2.2 Попереднього договору-Н другим абзацом, яким встановлено, що Позивач повинен сплатити до 02 грудня 2020 року, або розрахуватися з Стороною 1 в день укладення Договору купівлі-продажу Квартири».

Згідно пп. 4.1.4 Попереднього Договору-Н в новій редакції Відповідач повинен був здати в експлуатацію об`єкт нерухомості до 02.12.2020р.

Викладеним Позивач довів, а Відповідач власноручним підписом в особі директора ОСОБА_3 визнав, що на момент укладання Попереднього договору Позивач сплатив кошти у сумі 542 455,00 грн. та додатково взяв на себе обов`язок доплатити ще 70755,00 грн. не пізніше, ніж у день укладання Основного договору.

Отже, Попередній договір діє до дня укладання Основного договору.

Відповідно до пп. 4.2.2. Попереднього договору Позивач (Покупець) зобов`язаний був з`явитися у зазначене Відповідачем місце, день та час для укладення Основного договору, мати при собі необхідні документи для укладання Основного договору. Про місце, день, час та необхідні документи для укладання Основного договору, Відповідач письмово повинен був повідомити Позивача за 30 (тридцять) календарних днів до дати укладання Основного договору.

Відповідно до 5.1. Попереднього договору за домовленістю Сторін місце нотаріального посвідчення Основного договору визначається Відповідачем (Продавцем).

На день подання цього позову Позивач так і не отримав від Відповідача письмового повідомлення про місце, день та час для укладення Основного договору.

02.12.2020 р. Позивач надіслав поштовим відправленням Відповідачу листа з пропозицією укласти Основний договір, трек-код 424. Указане поштове відправлення згідно роздруківки трек-коду повернуте відправнику 19.12.20р.

У вересні 2020 року у відділі продаж, що розташований за будівельною адресою, Позивачу представники відділу продажу показували її Квартиру, обіцяли відразу після введення в експлуатацію Будинку (секція 1) та оформлення права власності на ім`я Відповідача викликати Позивача для укладання Основного договору. Однак, у листопаді 2020 року Позивачу стало відомо, що керівництво Відповідача прийняло рішення не укладати основні договори з тими особами, які сплачували забезпечувальний платіж готівкою, мотивуючи своє рішення тим, що їхні кошти не були зараховані на рахунок Відповідача. Офіційної відмови в укладанні Основного договору Позивач не отримувала.

Позивач обрав для себе способи захисту прав шляхом: визнання недійсним пп. 5.6 попереднього договору; розірвання Попереднього Договору-Н на підставі ч. 2 ст.651 ЦК України; відшкодування Відповідачем збитків відповідно до ст.ст. 623, 625, ч. 2 ст. 635 ЦК України, який необгрунтовано ухиляється від укладення Основного договору, передбаченого попереднім договором, а тому повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням; застосування до Відповідача неустойки у вигляді пені відповідно ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, Відповідач повинен був до 02.12.2020 р. завершити будівництвом Будинок, ввести його в експлуатацію, після чого оформити Квартиру у свою власність та в порядку пп. 4.2.2. Попереднього договору укласти з Позивачем Основний договір, однак, Позивач станом на 31.12.2020р. не ввів Будинок в експлуатацію, а тому вважається, що з 03.12.2020р. Відповідач прострочив свої зобов`язання, чим істотно порушив умови договору.

Оскільки Відповідач не ввів в експлуатацію Будинок секція 1 до 02.12.2020р., Позивач вправі просити суд розірвати Попередній Договір-Н.

В спірному випадку розмір збитків, спричинених Позивачу не виконанням Відповідачем договору, Позивач обґрунтовує розміром коштів, сплачених ним в забезпечення виконання зобов`язання, а саме, в розмірі 542 455,00 грн., про що в справі є письмові докази, а також упущеною вигодою, яка відповідає доходу Відповідача у сумі 377 360,00 (Триста сімдесят сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Отже, збитки складають 919 815 (Дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.

Підпунктом 5.6 Попереднього Договору-Н передбачено, що у разі, якщо Основний договір не укладено з вини Сторони 1, Сторона 1 повертає всі фактично отримані від Сторони

2 кошти, за письмовою вимогою Сторони 2, впродовж 60-ти банківських днів з дня отримання такої вимоги. За кожний день затримки укладання Основного договору понад З (трьох) місяців (пп. 1.1 даного Договору) з вини Сторони 1, Сторона 1 сплачує Стороні 2 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості, вказаної в пп.2.1. даного договору.

Разом з тим, такий пункт ущемляє права Позивача.

Оспорювана умова (пп. 5.6 Попереднього Договору-Н) про повернення коштів Позивачу лише за письмовою вимогою Сторони 2, впродовж 60-ти банківських днів з дня отримання такої вимоги, та ще й за умови, що Відповідач у даний час взагалі не отримує поштову кореспонденцію за місцем державної реєстрації (юридичною адресою), не має фактичного місця перебування, є такою, що порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, є несправедливою, а як наслідок, недійсною, оскільки Позивач не отримала житло за договором та позбавлена права повернути сплачені нею кошти. Така невизначена умова договору щодо моменту повернення позивачу коштів суперечить принципу правової визначеності, як складової верховенства права.

Оскільки, Відповідач умисно грубо порушив з 02.10.2020р., оскільки не ввів в експлуатацію Будинок, секція 1, Відповідач повинен нести відповідальність.

З моменту прострочення зобов`язання до дати, що передує даті подання позову, тобто, з 02.10.2020р. по 30.12.2020р., минуло 29 календарний дні, а тому 3% річних становлять 1289 ( Одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) грн. 44 коп.

Оскільки відповідач з власної вини до теперішнього часу не виконав взятих на себе зобов`язань за Попереднім договором-Н, дане порушення тягне за собою відповідальність відповідно до правил ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді сплати пені в розмірі 3% загальної вартості робіт/послуг за кожен день прострочення.

Як вище було зазначено, принаймні з 02.12.2020 р. Відповідач прострочив виконання свого зобов`язанням перед Позивачем, як споживачем продукції, а тому повинен сплатити неустойку у вигляді сплати пені в розмірі 3% загальної вартості робіт/послуг за кожен день прострочення по день, що передує дню подання позову, тобто, з 02.12.2020р. по 30.12.2020р., за 29 календарних днів, що складає 87% від вартості Квартири, визначеної Попереднім Договором-Н.

Оскільки вартість Квартири складає 613 210,00 грн., то 87% від указаної суми у якості пені складають: 533 493,70 (П`ятсот тридцять три тисячі чотириста дев`яносто три) грн. 00 коп. в розмірі 3% від загальної суми за кожен день прострочення за період з 02.12.2020р. по 30.12. 2020р.

Тому позивач просила суд визнати недійсним підпункт 5.6 Попереднього договору № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, що був укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та Товариством з обмеженою відповідальності "БІК ДОБРІ СПРАВИ», , посвідченого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2061.

Розірвати Попередній договір № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, що був укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 та Товариством з обмеженою відповідальності "БІК ДОБРІ СПРАВИ», , посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2061 з наступними змінами та доповненнями, внесеними Договором про внесення змін № 1 до попереднього договору № 25/1 від 12 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. за реєстром за № 2061, що був укладений 17.04.2019 р. між тими ж сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1225.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 спричинені не виконанням Попереднього договору № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року збитки у сумі 919 815 (Дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 00 кон., що складаються із сплачених ОСОБА_1 в забезпечення виконання власного зобов`язання коштів в сумі 542 455 (П`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., а також із упущеної вигоди в сумі 377 360 (Триста сімдесят сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 1289 (Одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) грн. 44 коп. у якості 3% річних за період з 02 грудня 2020 року по 30 грудня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , пеню в сумі 533 493 (П`ятсот тридцять три тисячі чотириста дев`яносто три) грн. 70 коп. в розмірі 3% від загальної суми за кожен день прострочення за період з 02.12.2020р. по 30.12. 2020р.

Стягнути судові витрати з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.04.2021 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Відповідач подав до суду відзив, згідно якого зазначив що позивач стверджує, що 25 серпня 2016 року між ним та Відповідачем був укладений у простій письмовій формі попередній договір № 25/1 від 25.08.2016 р. (по тексту Позовної заяви - «Попередній договір-П»), відповідно до умов якого, сторони зобов`язались у майбутньому в строк не пізніше 30 календарних днів з дня внесення повної оплати (але не раніше 31 вересня 2017 року з огляду на дату введення в експлуатацію будинку згідно з п. 4.1.4 Попереднього Договору), укласти договір купівлі-продажу. за яким Відповідач продає, а Позивач придбаває 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Разом з цим, на підтвердження цього факту Позивач додав до матеріалів справи Попередній договір № 25/1 від 25.08.2017, тобто договір із іншою календарною датою, відмінною в один рік. Копії Попереднього договору № 25/1 від 25.08.2016 року Позивачем до суду не надано, оскільки Сторони відповідного договору, для якого нормами ч. 1 ст. 657 ЦК України у будь-якому випадку чітко передбачено нотаріальне посвідчення, не укладали у жодній формі.

У зв`язку з цим, належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між Позивачем та Відповідачем у простій письмовій формі попереднього договору №25/1 від 25.08.2016 року суду не надано.

Так, замість зазначеного у своїх доводах Попереднього договору № 25/1 від 25.08.2016 року, Позивач надав суду копію Попереднього договору № 25/1 від 25.08.2017 року, також укладеного між Сторонами у простій письмовій формі.

Попередній договір, відповідно до приписів частини 1 статті 635 ЦК України, укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторінки 2, 4, 6 та Додаток № 1 до наданого Позивачем Попереднього договору № 25/1 від 25.08.2017 року не містять підпису Позивача.

У зв`язку з вищенаведеним, не заслуговує на увагу суду наданий Позивачем Попередній договір № 25/1 від 25.08.2017 у простій письмовій формі, оскільки він є нікчемним.

Так, у своїх доводах Позивач посилається на положення Попереднього договору №25/1 від 25.08.2016 року щодо обов`язку оплати Позивачем коштів у загальній сумі 542 455, 00 грн. у строк до 09.09.2016 р.. Разом з цим, у своїй позовній заяві Позивач стверджує, що сплатила Відповідачу кошти в сумі 542 455,00, що підтверджується копіями 1 квитанцій до касового ордера, усі з яких датуються від 25.08.2016 по 06.09.2016 року.

В наданих Позивачем копіях квитанцій до прибуткового касового ордеру вказано підставу здійснення оплати, а саме: «оплата згідно з попереднім договором № 25/1 від 25.08.2016», який не був наданий суду.

Водночас, на підтвердження своїх доводів, Позивач надає копію Попереднього договору № 25/1 від 25.08.2017 року. Цей договір, копія якого додається, що є нікчемним, відповідно до вимог ч. 1 ст.220 та ч. 1 ст.657 ЦК України, міг бути укладеним значно пізніше, ніж могли настати дати платежів за Попереднім договором №25/1 від 25.08.2016 року, тобто вже після 06.09.2016 року, що є датою останнього платежу за доданими копіями квитанцій.

Доказів здійснення оплати Позивачем за Попереднім договором № 25/1 від 25.08.2017, який міститься в матеріалах справи, Позивачем не надано.

Водночас, офіційною довідкою Відповідача, що додається до Відзиву, підтверджується ненадходження будь-яких грошових коштів від (за рахунок) Позивача на банківський рахунок Відповідача у період з початку 2016 р. по 31.12.2020р.

З урахуванням того, додані Позивачем квитанції у призначеннях містять посилання на Попередній договір № 25/1 від 25.08.2016 р., який не був наданий суду; деякі квитанції не містять всіх належних реквізитів, а саме розшифрування підпису особи, яка його видала; 3) відсутнє підтвердження зарахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача за період, зазначений у квитанціях; наявне підтвердження ненадходження грошових коштів на банківський рахунок Відповідача у період з початку 2016 року по 31.12.2020 р., факт сплати Позивачем Відповідачу суми у розмірі 542 455,00 грн. не підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторонами не досягнуто домовленості щодо строку (терміну) укладення Основного договору, що є основною істотною умовою попереднього договору, оскільки визначення певного строку (певного терміну) укладення основного договору є необхідною умовою для договорів цього виду.

У зв`язку з цим, попередній договір №25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. за №2061, є неукладеним.

Також Відповідач звертає увагу на те, що визнання договору неукладеним як самостійний спосіб захисту у судовому порядку не застосовується, що підтверджує постанова Верховного Суду від 30 липня 2019 р. у справі №907/804/17 - саме це унеможливлювало звернення Відповідача до суду з відповідною вимогою до Позивача.

Попередній нотаріальний договір, який Позивач просить розірвати, взагалі є неукладеним на підставі норм Цивільного кодексу України, і таким, за яким повне або часткове виконання сторонами не відбулося, оскільки факт передачі коштів Позивачем Відповідачу та факт виконання жодною із Сторін своїх зобов`язань за Договором не підтверджені належними та допустимими доказами.

Тому відповідач просив у вимогах позову відмовити в повному обсязі.

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначалось що Відповідач заявляє, що Позивач не долучив договір у простій письмовій формі попередній договір № 25/1 від 25.08.2016 р. (по тексту Позовної заяви - «Попередній договір- П»), замість якого долучив аналогічний договір № 25/1 від 25.08.2017р., з чого Відповідач зробив висновок, що договір, на який є посилання у Позові, Позивач не надав.

Дане твердження спростовується сукупністю наданих разом із позовом доказів, а саме, пп. 2.2.1 Попереднього договору-П передбачає внесення Позивачем коштів, яка відповідає ціні договору, до 09.09.2016р. Відповідно до квитанцій до приходних касових ордерів передбачені договором кошти Позивачем були внесені готівкою у період з 25.08.2016 р. по 08.09.2016 р.

Згідно п. 4.1.4 Попереднього договору-П об`єкт нерухомості повинен був введений в експлуатацію не пізніше 31.09.2017 р. Враховуючи, що у вересні завжди було 30 днів, то той, хто складав текст Попереднього договору-П (ним є директор Відповідача ОСОБА_3 ), допустив помилку як в указаній даті, так і в даті укладання Попереднього договору-П.

Проста письмова форма Попереднього договору-П справді не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не зобов`язує Відповідача укласти основний договір щодо нерухомого майна, однак, слугує належним та допустимим доказом у сукупності з квитанціями до приходних касових ордерів, якими підтверджується факт отримання службовою особою Відповідача коштів від Позивача. У подальшому указані кошти були враховані сторонами у якості сплати забезпечувальних коштів на виконання Попереднього договору №25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Саєнко О.О.

Щодо належних реквізитів на квитанціях до приходних касових ордерів, слід зазначити, що для Позивача достатньо зазначення серед іншого прийнятої суми готівкових коштів, зазначеної дати, відтиску печатки, підпису, прізвища з ініціалами директора, який прийняв готівкові кошти, виконуючи функції касира. Дотримуватись чинного законодавства при оформленні указаних квитанцій повинен касир і він несе відповідальність за належне оформлення таких квитанцій, за несвоєчасне внесення або за не внесення коштів на рахунок Відповідача. Що ж до права Позивача на отримання офіційної інформації про зарахування коштів, то таке право не є обов`язком і невикористання Позивачем такого права не тягне за собою негативних наслідків.

Третя особа у справі ОСОБА_3 вправі заявити суду, що вона, наприклад, не визнає власні підписи на згаданих квитанціях, однак, такого вона не заявляла, не надавала вільні зразки підписів і не клопотала про призначення судової почеркознавчої експертизи для спростування доводів Позивача. Відповідач же не може заперечувати факт підписання ОСОБА_3 таких документів та не заявив у Відзиві про факт підробки відтиску печатки Відповідача, не клопотав про призначення відповідної судової експертизи. Таким чином, вважається, що квитанції є належними та допустимими доказами отримання готівкових коштів від Позивача.

Твердження про відсутність направлення доказів надсилання Позивачем пропозиції Відповідачеві укласти Основний договір спростовується додатком до Позову № 13, який долучається в новій редакції до Відповіді (дод. № 1 до Відповіді). Відповідно до якого Позивач надіслала 02.12.2020р. Відповідачеві листа з пропозицією укласти Основний договір (на підставі Попереднього договору №25/1 від 12.06.2018 р. ОСОБА_1 ), трек код 416 (до Позову додатком № 13 помилково були долучені докази направлення аналогічного листа від чоловіка позивача ОСОБА_6 , який також постраждав від неправомірних дій Відповідача, у зв`язку з чим подав аналогічний позов).

«Будинок № 1» не був введений в експлуатацію одночасно з «Будинком № 2». Відповідач вводить суд в оману, стверджуючи, що «введення в експлуатацію Будинку АДРЕСА_5 , відбулось до 02.12.2020 р.».

Так, згідно Видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, Реєстраційний номер ІУ96, з 30.07.2020 р. був введений в експлуатацію «Будинок», будинок на будівельному майданчику секція АДРЕСА_6 (роздруківка з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва долучається, дод. № 2 до Відповіді). Поштову адресу присвоєно: АДРЕСА_7 .

Згідно Видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених, будівництвом об`єктів, Реєстраційний номер ІУ13, з 06.01.2021 р. був введений в експлуатацію «Будинок 2», будинок на будівельному майданчику секція АДРЕСА_8 (роздруківка з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва долучається, дод. № 3 до Відповіді). Поштову адресу поки що не присвоєно.

Указані роздруківки долучаються з відповіддю на Відзив для спростування доводів Відповідача, оскільки при підготовці Позову Позивач не допускав, що Відповідач буде стверджувати, що будинок секція АДРЕСА_9 був введений в експлуатацію одночасно із секцією № 2 до 02.12.2020 р., а саме, 30.07.2020 р.

Припущення Відповідача щодо не сплати Позивачем коштів Відповідачу не ґрунтується на доказах та спростовується доказами Позивача. Таке припущення не слугувало підставою для подання Позову.

Ухилення Відповідача від укладання Основного договору, тим більше, за наявності авансової оплати продукції, яку Відповідач зобов`язався виготовити, є «істотним порушенням» умов Попереднього договору-П.

Позивач має реальні збитки і упущену вигоду, так як він сплатив кошти, а взамін не отримав «продукцію», яку Відповідач виготовив, однак, відмовився передавати Позивачу, оскільки вирішив розпорядитися нею на власний розсуд, у зв`язку з чим Відповідач отримує додатковий дохід. Детально з даного приводу зазначено у Позові.

Будинок № 1 (будівельний номер) не був введений в експлуатацію до 02.12.2020, оскільки був введений лише 06.01.2021 р.

Попередній договір-П суд не визнавав неукладеним на момент подання Позову по даний час і такої позовної вимоги у даній справі також не заявлено.

Відповідач допустив порушення строку щодо здачі Будинку в експлуатацію, оскільки такий будинок був введений лише 06.01.2021 р.

Ухвалою суду від 01.06.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про захист прав споживача. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 16.09.2021 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити повністю.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, між ТОВ «БІК Добрі справи» в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 був укладений в простій письмовій формі Попередній договір № 25/1, який датований 25 серпня 2017 року.

Відповідно до даного попереднього договору Сторони зобов`язалися в майбутньому в строк не пізніше 30 календарних днів з дня внесення повної оплати укласти договір купівлі- продажу частини багатоквартирного житлового будинку (квартири), розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:023:5019 за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальній формі на умовах., визначених цим договором.

Нерухомим майном (квартирою) за цим договором та, відповідно, за Основним договором є: 1- кімнатна квартира АДРЕСА_2 , (даді за текстом - Об`єкт будівництва).

В оплату за Нерухоме майно, що купується, до оформлення Основного договору, Сторона 2 сплачує Стороні 1 загальну суму 542 455,00 грн.

Перший внесок у розмірі 542 455,00 грн. до 09 вересня 2016 року.

В подальшому Позивачем ОСОБА_1 були сплачені Відповідачу кошти в сумі 542 455,00 коп., що підтверджується одинадцятьма квитанціями до приходного касового ордера: 1) № 25/-1 від 25.08.2016 р.; 2) № 25/1-2 від 26.08.2016 р.; 3) № 25/-3 від 29.08.2016 р.; 4) № 25/-4 від 30.08.2016 р.; 5) № 25/- 5 від 31.08.2016 р.; 6) № 25/1-6 від 01.09.2016 р.; 7) № 25/1-7 від 02.09.2016 р.; 8) № 25/1-8 від 05.09.2016 р.; 9) № 25/1-9 від 06.09.2016 р.; 10) № 25/1-10 від 07.09.2016 р. кожна на суму 50 000,00 грн. та 11) № 25/1-101 від 06.09.2016 р. на суму 42 455,00 грн.

Відповідно до змісту даних квитанцій до прибуткового касового ордера №25/1-2 від "26" серпня 2016 року, зазначено що кошти прийняті від ОСОБА_1 , Підстава: оплата чергового платежу згідно з попереднім договором №25/3 від 25 серпня 2016 року. Оржеано директором ОСОБА_3

Також в подальшому приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. було посвідчено 12.06.2018 року попередній договір № 25/1 укладений між ТОВ «БІК Добрі справи» в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов даного попереднього договору сторони зобов`язуються в майбутньому укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири, в подальшому - Нерухоме майно, що знаходиться у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, визначених цим договором. Основний договір підлягає нотаріальному посвідченню. За Основним договором, Сторона 1, в майбутньому - Продавець зобов`язується передати у власність Стороні 2 квартиру, а Сторона 2, в майбутньому - Покупець зобов`язується її прийняти та сплатити за неї обговорену грошову суму.

Предметом цього договору є однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Ця адреса є будівельною адресою об`єкта нерухомості, тобто тимчасовою адресою, присвоєною на період будівництва житловому будинку до моменту присвоєння поштової адреси.

Сторона 1 погоджується продати, а Сторона 2 погоджується придбати квартиру за 542455,00 (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 4.1.4. Продавець зобов`язується здати об`єкт нерухомості в експлуатацію не пізніше 29 грудня 2018 року.

Згідно п.п. 5.6. попереднього договору у разі, якщо Основний договір не укладено з вини Сторони 1, Сторона 1 повертає всі фактично отримані від Сторони 2 кошти, за письмовою вимогою Сторони 2, впродовж 60-ти банківських днів з дня отримання такої вимоги. За кожний день затримки укладання Основного договору понад 3 (трьох) місяців (п.1.1 даного Договору) з вини Сторони 1, Сторона 1 сплачує Стороні 2 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості, вказаної в п.2.1. даного договору.

В подальшому приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. було посвідчено 17.04.2019 року договір про внесення змін № 1 до попереднього договору № 25/1, посвідченого приватним нотаріусом Кисво-Святошинського районного нотаріального округу Саенко О.О. 12 червня 2018 року, за реєстром № 2061.

Відповідно до даного договору ТОВ «БІК Добрі справи» в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 , разом іменовані як Сторони, попередньо ознайомлені нотаріусом з вимогами чинного законодавства щодо чинності правочину, однаково розуміючи поняття, зміст та юридичні наслідки цього договору, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, діючи добровільно, уклали цей договір про таке: Внести зміни до Попереднього договору № 25/1, посвідченого приватним нотаріусом Києве-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О. 12 червня 2018 року, за реєстром № 2061, а саме викласти у наступній редакції такі пункти Договору:

п.п. 3.3 Для застосування належного рівня забезпечення розрахунку та обліку платежів/розрахунків за цим Договором, Сторони встановлюють, що вартість 1 (одного) кв.м. загальної площі Квартири, що має бути відчужена за Основним договором, визначена в українських гривнях - 13000,00 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп., вартість квадратного метра є остаточною, та не може бути переглянута Сторонами, Сторона 1 не матиме права в майбутньому збільшувати вартість квадратного метра квартири, та не може вимагати від Сторони 2 будь-яких доплат які будуть перевищувати вартість одного квадратного метра квартири.

п.п. 3.2. Купівля-продаж квартири за Основним договором мас бути посвідчена за загальну вартість Квартири, визначену в українських гривнях - 613210,00 (шістсот тринадцять двісті) грн. 00 коп.

п.п. 2.2 ОСОБА_1 до підписання цього договору сплатила грошові кошти в сумі 542455,00 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. в якості гарантійних забезпечувальних коштів. Про факт отримання цих коштів свідчать підписи Сторін у Попередньому Договорі № 25/1, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О. 12 червня 2018 року, за реєстром № 2061. Сплачена сума коштів розцінюється Сторонами за Попереднім договором як аванс та буде зарахована в рахунок належних зі Сторони 2 платежів за Основним договором. Сторони підтверджують факт розрахунку, який між ними відбувся в національній валюті з дотриманням вимог Положення про ведення розрахунку, дотриманням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ України № 148 від 29.12.2017 року та відсутність у них будь-яких претензій фінансового характеру один до одного та той факт, що кошти, які вступають в розрахунок по цьому правочину, не одержані злочинним шляхом, не спрямовані на приховування джерела походження зазначених коштів чи сприяння особі, яка є співучасником у вчиненні злочину.

Залишок грошових коштів у розмірі 70755,00 (сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. Сторона 2 зобов`язується сплатити Стороні 1 до 02 грудня 2020 року, або розрахуватися з Стороною 1 в день укладення Основного договору Купівлі-продажу квартири. В разі зупинення будівельних робітна строк більше 10 робочих днів на об`єкті «Одеський Квартал», Сторона 2 має право надіслати Стороні 1 запит - претензію стосовно причин зупинення будівельних робіт та зупинити проведення оплати за цим договором.

п.п. 4.1.4. Здати об`єкт нерухомості в експлуатацію не пізніше 02 грудня 2020 року.

Всі інші умови та положення Попереднього договору, крім обумовлених цим Договором про внесення змін залишаються без змін.

02.12.2020 р. Позивач надіслав поштовим відправленням Відповідачу листа з пропозицією укласти Основний договір.

Однак основний договір купівлі-продажу між сторонами так і не був укладений.

Суд знаходить доведеним той факт що ОСОБА_1 сплатила на користь до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» грошові кошти в сумі 542455,00 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. в якості гарантійних забезпечувальних коштів. Про факт отримання цих коштів свідчать підписи Сторін у Попередньому Договорі № 25/1, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О. 12 червня 2018 року, за реєстром № 2061.

Відповідно до посвідченого 17.04.2019 року договору про внесення змін № 1 до попереднього договору № 25/1, сплачена сума коштів розцінюється сторонами за Попереднім договором як аванс та буде зарахована в рахунок належних зі ОСОБА_1 платежів за Основним договором.

Згідно договору про внесення змін № 1 до попереднього договору № 25/1, відповідач був зобов`язаний в строк до 02.12.2020 року здати об`єкт нерухомості в експлуатацію, після чого оформити Квартиру у свою власність та в порядку пп. 4.2.2. Попереднього договору укласти з Позивачем Основний договір.

Однак, відповідач на момент подачі позовної заяви не ввів будинок в експлуатацію, та відповідно між сторонами не був укладений основний договір, у зв`язку з чим відбулось порушення прав позивача.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язанням, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи той факт що відповідач не було введено в експлуатацію об`єкт нерухомості визначений в строк визначений попереднім договором (02.12.2020 р.), суд приходить до висновку про наявність істотного порушення договору, у зв`язку з чим у позивача виникає обґрунтоване право вимагати розірвання відповідного договору.

Тому суд знаходить до обґрунтованим позовну вимогу та необхідності розірвання попередній договір № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2061 з наступними змінами та доповненнями.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша та третя статті 22 ЦК України).

Стаття 653 ЦК України визачає що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Враховуючи що спірний попередній договір підлягає розірвання з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума забезпечувального платежу у розмірі 542 455 грн. 00 коп.

Разом з тим, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми збитків у суду немає, виходячи з наступного

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів.

Позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження можливості реального отримання доходів у розмірі 377 360 грн. у разі належного виконання зобов`язання, а також вжиття заходів для їх одержання, що є необхідним при заявленні до стягнення упущеної вигоди; заявлена позивачем до стягнення сума коштів, є наслідком невиконання зобов`язання за Договором та не свідчить про наявність збитків у розумінні норм Цивільного кодексу України і, відповідно, не є ні упущеною вигодою, ні реальними збитками.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним підпункт 5.6. Попередній договір № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, то суд відмовляє в даних вимогах виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 217 ЦК України Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування Закону України «Про захист прав споживачів» та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (пункт 4 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Разом з тим оспорюваний п. 5.6. попереднього договору не суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює відповідальність однієї сторони за належне виконання умов попереднього договору, та відповідно не порушує принцип рівності сторін договору.

Також суд відмовляє у вимогах щодо стягнення пені та 3 % річних, виходячи з наступних обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦПК України регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Особливості цивільно-правової відповідальності за порушення виконання грошових зобов`язань обумовлені їх специфічними ознаками.

Із змісту попереднього договору вбачається що основним зобов`язанням між сторонами є укладення договору купівлі-продажу квартири та відповідно здачі об`єкту нерухомості в експлуатацію не пізніше 02 грудня 2020 року.

Таким чином між сторонами не виникало саме грошове зобов`язання що включає обов`язок сплатити гроші та яке має на меті погашення грошового боргу, тому підстав для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України, у суду не має.

Також позивач посилається на ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» яка визначає, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Однак, як вбачається із попереднього договору, а саме його предмету, відповідач ніяких послуг (робіт) позивачу не зобов`язувався надавати (здійснювати), а зобов`язався я це зазначено вище продати позивачу квартиру як об`єкт нерухомості.

Тобто на вказаний попередній договір, розповсюджуються положення про купівлю-продаж згідно ЦК України та не розповсюджуються положення ЗУ «Про захист прав споживачів».

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позову.

Враховуючи що позивач звільнений від сплати судового збору, суд керуючись статтею 141 ЦПК України судові витрати стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про захист прав споживача - задовольнити частково.

Розірвати попередній договір № 25/1 купівлі-продажу квартири від 12 червня 2018 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2061 з наступними змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін № 1 до попереднього № 25/1 від 12 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О. за реєстром № 2061, що був укладений 17.04.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1225.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» (02141, місто Київ, вул. Руденко Лариси, будинок 6; ідентифікаційний код 40224869) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_11 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 542 455 (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень) 00 коп. боргу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи» (02141, місто Київ, вул. Руденко Лариси, будинок 6; ідентифікаційний код 40224869) 6 265 (шість тисяч двісті шістдесят п`ять гривень) 35 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.09.2021 року.

Суддя А.В. Янченко