н/п 2/490/2093/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення помилково виплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь надміру виплачену пенсію у сумі 5386,36 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у травні 2019 року було проведено контрольну перевірку пенсійної справи відповідачки, за результатами якої було виявлено арифметичну помилку в обчисленні страхового стажу відповідачки, оскільки страховий стаж було визначено у розмірі 28 років 6 місяців 19 днів замість вірного - 26 років 0 місяців 25 днів. В результаті невірного визначення страхового стажу відповідачці була переплачена пенсія у розмірі 5386,36 грн. Відповідачці направлено листи щодо можливості добровільно повернути помилково перераховані їй кошти, але відповідачка таким правом не скористалася. У зв`язку з цим позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 10.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за вказаним позовом.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 09.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

10.02.2021 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 15.02.2021 року прийнято справу до розгляду.

29.05.2020 року до суду надала заперечення проти позову, в якому посилається на те, що наявність лише помилки, не може бути підставою для повернення зазначених виплат. Враховуючи те, що перепалата по пенсії виникла внаслідок помилки з боку спеціаліста позивача-автоматизованої помилки за відсутності зловживань з боку відповідача, позовні вимоги є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком з 13.04.2016 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загаленообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно довідки ПФУ в Миколаївській області про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за результатами перерахунку аналітики нарахувань встановлено, що вищевказаний перерахунок здійснений пенсійним органом помилково і відповідачу за період з 13.04.2016 року по 28.02.2019 року переплачено пенсію в сумі 5386,36 грн.

Управлінням ПФУ в Миколаївській області відповідачці був направлений лист від 26.04.2019 року №36-П-15/ОП, такого змісту: "... За матеріалами пенсійної справи Вам з 13.04.2016 призначено пенсію за віком, як багатодітній матері, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно із статтею 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається шляхом множення осучасненого середньомісячного заробітку на коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Статтею 28 Закону №1058-ІV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності, зокрема, у жінок 30 років (360 місяців) страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2019 - 1497,00 грн., з 01.07.2019 - 1564,00 грн., з 01.12.2019 - 1638,00 грн., мінімальної заробітної плати з 01.01.2019 - 4173,00 грн.

В ході розгляду зверненням встановлено, що до загального страхового стажу помилково зараховано період роботи з 01.05.2011 року по 24.10.2014 року. У зв`язку з цим тривалість страхового стажу було збільшено до 29 років 06 місяців 19 днів. Як наслідок завищено розмір пенсійної виплати за віком.

Пенсійну справу приведено у відповідність з 01.04.2019.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 25 днів (312 місяців, враховано вересня 1983 - липня 2007, липня 2008 - квітня 2011 років). До страхового стажу враховані всі періоди трудової діяльності, навчання, догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку, періоду отримання допомоги на виплавок безробіття. Невраховані періоди відсутні.

Коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до ст. 25 Закону № 1058-ІV становить 0,26000 ((26 років х 12 місяців х 1 %) : (12 х 100%)).

Для розрахунку розміру пенсії враховано заробітну плату протягом липня 2000 -квітня 2011 років. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 0,41112.

Розмір пенсійної виплати станом на 01.04.2019 становить 2346,20 грн.: 470,79 грн. - основний розмір пенсії, обчислений від страхового стажу та заробітної плати ((3764,40 грн. х 1,17 х 0,41112) х 0,26000); 826,61 грн. - доплата до мінімального розміру пенсії за віком, обчисленого пропорційно наявному страховому стажу до 1297,40 грн. (1497,00 грн./360 х 312 міс.); 450,00 грн. - надбавка до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654; 598,80 грн. - пенсія за особливі заслуги перед Україною (1497,00 грн. х 40%).

Розмір пенсійної виплати обчислено відповідно до чинного пенсійного законодавства.

Пенсійну виплату на квітень 2019 року Вам забезпечено у призначеному розмірі - 2346,20 грн. Оскільки Вашої вини у виникненні переплати не вбачається, утримання переплати без Вашої згоди проводитися не буде.".

В подальшому, позивачем відповідачці було направлено повідомлення від 01.08.2019 року № 1670/1/04.03-1, з пропозицією внести переплату пенсії за період з 13.04.2016 року по 31.05.2019 року у сумі 5386,36 грн. на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно із статтею 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Пунктом 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 2009 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки та що відповідачка, разом з цим, набуваючи переплату, діяла недобросовісно.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року (справа 6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151цс13), які є обов`язковими для застосування судами всіх інстанцій.

Таким чином, суд оцінивши надані позивачем докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановив, що недобросовісність з боку набувача пенсії відсутня. Правильність нарахування і здійснення пенсійних виплат повинні контролюватися саме органом, що призначає пенсії. Неправильне застосування позивачем правил нарахування та виплати відповідачці пенсії не може свідчити про зловживання з боку ОСОБА_1 .

Хоча позивачем і вказано про вчинену рахункову помилку, яка відбулася, внаслідок чого відповідачці було надміру виплачені кошти, натомість не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недобросовісності набувача при отриманні коштів.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись статтями 2-5, 10-13, 76-89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020. м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення помилково виплачених сум пенсії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін