П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 2601/8165/12

Провадження: № 22-ц/824/12588/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Пікуль А.А., Борисової О.В.,

секретар Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому проваджені на предмет іпотеки, яка обґрунтована тим, що 29 листопада 2018 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 2.1 якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитним договором №7/Ф від 15 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «Український бізнес банк» та ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки ОСОБА_1 , або які зобов`язані виконати обов`язки боржника за кредитним договором. Крім того, зазначив, що 29 листопада 2018 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки нежитлових приміщень, згідно п. 1.2 якого банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» права за іпотечним договором. Відповідно до п. 1.3 даного договору до прав, які є предметом договору і відступаються за ним, входять всі без виключення права іпотекодержателя за договором іпотеки, в тому числі право звернення на предмет іпотеки. Відповідно до укладених договорів, ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_1 , а тому просили суд замінити стягувача у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року заяву ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» задоволено.

Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року з ПАТ «Український бізнес банк» на ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ».

Не погодившись із таким судовим рішенням, 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що про постановлення судом ухвали від 05 квітня 2019 року вона дізналася лише під час ознайомлення з матеріалами справи 31 березня 2021 року, оскільки вона не була повідомлена про розгляд даного питання, а суд, постановляючи ухвалу, не перевірив, чи належним чином сторони повідомлені про розгляд справи. Крім того зазначила, що кредитор може бути замінений іншою особою у зобов`язанні на стадії виконавчого провадження, проте між нею та банком не існує зобов`язань, оскільки вона не є боржником, а банк не є кредитором у зв`язку з погашенням нею кредитних зобов`язань в повному обсязі, про що до Державного реєстру речових прав було внесено відповідний запис.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Мальникова Л.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав,викладених у ній, та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року та додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року позов ПАТ «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: належні відповідачу ОСОБА_1 нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 22 (в. літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 126,20 кв.м шляхом самостійного продажу предмета іпотеки іпотекодержателем - ПАТ «Український бізнес банк»будь-якій особі -покупцеві для погашення заборгованості за кредитним договором №7/ф від 15 лютого 2008 року.

Встановлено початкову ціну продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, визначеної у звіті суб`єкта оціночної діяльності, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , а саме - 1 949 159, 00 грн.

11 грудня 2012 року на підставі зазначених судових рішень було видано виконавчий лист.

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п.2.1 якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитним договором №7/Ф від 15.02.20008 р., укладеним між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки ОСОБА_1 , або які зобов`язані виконати обов`язки Боржника за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки нежитлових приміщень, посвідченим 15.02.2008 р. приватним нотаріусом Морозовою Ю.В. а також всі інші, пов`язані з ним права та обов'язки в обсязі та на умовах, що існували не момент переходу цих прав, в тому числі, звернення стягнення.

Оскільки ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» набуло право вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 55 ЦПК України , у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також, слід зазначити що, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20) та у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 року у справі № 0910/2-103/2011 (провадження № 61-13311св20).

Окрім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17, від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання скаржника на те, що вона не є боржником, а банк не є кредитором у зв`язку з погашенням нею кредитних зобов`язань в повному обсязі, не може бути підставою для відмови у задоволення заяви про заміну стягувача, оскільки заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням, про що наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, та постанові Верховного Суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення боржника про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів ураховує наступне.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (ч. 3 ст 442 ЦПК України).

Згідно вимог ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх яка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями, які мають бути вручені завчасно ( ч.ч. 4,5 ст.128 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, 11.02.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Про розгляд вказаної заяви ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ», ОСОБА_1 та ПАТ «Український бізнес банк» судом першої інстанції повідомлялись шляхом направлення судових повісток. Слід відмітити, що направлені судові повістки не містять дати їх виготовлення та направлення.

Рекомендованих повідомлень про вручення поштових повісток, зокрема, ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, а тому не можна вважати, що боржниця ОСОБА_1 була належним чином повідомленапро розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, призначений на 05.04.2019 року.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не виконав вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив ОСОБА_1 можливості дати пояснення по суті заяви та надати суду відповідні підтвердження або докази щодо порушеного перед судом питання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За наведених підстав, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року скасувати та постановити нову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 серпня 2012 року, а саме: з Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.А. Пікуль

О.В. Борисова