Справа № 167/491/21
Провадження №2/167/246/21
29 вересня 2021 року м. Рожище
Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу стороною позивача у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики
Представник позивача до закінчення судових дебатів заявив про те, що ним буде подано клопотання про відшкодування судових витрат понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги.
У позовній заяві позивач вказала, що були понесені судові витрати на правову допомогу та додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються із витрат за надання професійної правничої допомоги та становлять 3200 грн.
В резолютивній частині означеного вище рішення було призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язано позивача протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення надати суду докази щодо розміру понесених судових витрат.
24 вересня 2021 року на електронну пошту суду представником позивача надіслано клопотання про прийняття додаткового рішення в якому просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5200 грн. та надав докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року, копію акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24 вересня 2021 року та копію квитанції від 24 вересня 2021 року. Згідно службової записки головного спеціаліста Рожищенського районного суду Волинської області Волянського Ю.М. вказане клопотання було зареєстроване 27 вересня 2021 року у зв`язку з тим, що на електронну пошту суду воно надійшло 24 вересня 2021 року о 17 год 29 хв., тобто після закінчення робочого дня.
У судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши надані представником позивачем докази на підтвердження судових витрат та матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 69080,64 грн. та 908 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або/чи не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Цивільного кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 жовтня 2018 року в справі № 569/17904/17 - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Крім того, у своїй постанові від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Судом встановлено, що 22 червня 2021 року між адвокатом Сохацьким А. В. та позивачем ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги (у цивільних справах), предметом якого є надання правничої допомоги в справі №167/491/21.

Як вбачається з акту виконаних робіт від 24 вересня 2021 року по договору про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року, адвокатом Сохацьким А. В. було надано ОСОБА_2 послуги по правовій допомозі в межах розгляду цивільної справи № 167/491/21, вартість яких склала 5200 грн.

З вищезазначеного акту прийому-передачі виконаних послуг від 24 вересня 2021 року вбачається, що вартість послуг з надання правовової допомоги в розмірі 5200 грн. складається з такого:

1) робота з клієнтом з приводу надання необхідних документів по справі, обговорення позовних вимог, надання консультацій щодо супроводу судової справи, затрачено 0,1 год. вартість 200 грн.;

2) підготовка позовної заяви та додатків до позовної заяви, надсилання позовної заяви суду, затрачено 1,5 год. вартість 3000 грн.;

3) підготовка та подача заяви про доручення доказів, затрачено 0,25 год. вартість 500 грн.;

4) участь в судових засіданнях (2 засідання), затрачено 0,75 год. вартість 1500 грн.

Факт сплати ОСОБА_2 адвокату Сохацькому А. В. коштів за надання правової допомоги в розмірі 5200 грн. підтверджується квитанцією від 24 вересня 2021 року.

З урахуванням складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими, а відтак такими, що відповідають принципам розумності та справедливості.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд також виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10 грудня 2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було заявлено попередній (орієнтовний) розмір витрат на правову допомогу в розмірі 3200 грн.

Відповідна заява також була зроблена представником позивача в судовому засіданні 20 вересня 2021 року до закінчення судових дебатів.

З клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу з наданням відповідних доказів на її обґрунтування, представник позивача звернувся 24 вересня 2021року, тобто в межах п`яти днів.

Таким чином, стороною позивача було дотримано строк та порядок визначений п. 8 ст. 141 ЦПК України.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача адвоката Сохацького А. В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивача адвоката Сохацького Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу стороною позивача у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складений 29 вересня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , адреса робочого місця: м. Луцьк, проспект Волі, 50.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя І. Т. Гармай