П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 756/3643/21

Провадження: № 22-ц/824/12664/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Пікуль А.А., Борисової О.В.

секретар Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Майбоженко А.М.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони стягувача

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка обґрунтована тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2010 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1916/ФК-07 та договорів поруки до даного кредитного договору задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 869 065,62 грн та судові витрати у розмірі 1 730 грн. На виконання вищевказаного рішення були видані виконавчі листи. 02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №2307/К, за яким останній набув права вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема за вищевказаним кредитним договором. Заявник просив замінити сторону стягувача у виконанні заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2010 року у справі №2-6605/10.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року заяву ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчих листах, виданих на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2010 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 27 липня 2021 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було враховано, що ТОВ «Діджи Фінанс» було подано заяву про заміну сторони вже завершеного виконавчого провадження. Окрім того, ТОВ «Діджи Фінанс» при подачі вищезазначеної заяви неправильно засвідчило копії доданих до неї документів. Також, судом першої інстанції не було враховано, що ним подавалося клопотання про зупинення розгляду вищезазначеної заяви, оскільки в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває на розгляді цивільна справа №761/16701/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Діджи Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2307/К від 02 жовтня 2020 року в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором №1916/ФК-07 від 07 листопада 2007 року, тобто, ним оскаржується договір відступлення прав вимоги, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Також зазначив, що подану ним заяву було розглянуто без участі його представника, попри те, що останній з`явився до суду на визначений час, однак працівники апарату суду його повідомили про зайнятість судді в іншому засіданні та про відкладення розгляду заяви.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу Лукаш О.А. в інтересах ТОВ «Діджи Фінанс» заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що інформація щодо відступлення права вимоги міститься в публічному доступі на сайті «Prozorro» з усіма відсканованими документами. Вказав, що на проведеному електронному аукціоні № UA-EA-2020-08-06-000023-b від 18 серпня 2020 року ТОВ «Діжди Фінанс» придбало пул активів, що складалося з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами. Відмітив, що ТОВ «Діджи Фінанс» набув права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2307/К від 02 жовтня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Вказав, що твердження ОСОБА_1 про те, що у ТОВ «Діджи Фінанс» відсутні будь-які підстави для звернення до суду із вимогою заміни стягувача у виконавчому листі, не відповідають дійсності, оскільки заміна стягувача у виконавчому листі відбувається незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він до примусового виконання. Зазначив, що попри те, що виконавчий лист було повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю майна у боржника, рішення суду виконано лише частково, строк пред`явлення триває. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року без змін.

В судовому засіданні адвокат Карапетян А.Р. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2010 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1916/ФК-07 та договорів поруки до даного кредитного договору задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 869 065,62 грн та судові витрати у розмірі 1 730 грн.

На виконання вищевказаного рішення були видані виконавчі листи.

02.10.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №2307/К, за яким останній набув права вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема, за вищевказаним кредитним договором.

Оскільки ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 55 ЦПК України , у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також, слід зазначити що, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20) та у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 року у справі № 0910/2-103/2011 (провадження № 61-13311св20).

Окрім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17, від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання скаржника на те, що виконавче провадження вже було завершено станом на день подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки п. 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 зазначено, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

При перевірці доводів апеляційної скарги щодо неналежного посвідчення адвокатом позивача доказів, слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Серед іншого відповідно до п.8 розд.10 зазначених правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника, вимогам процесуального законодавства, слід уникати зайвого формалізму, як-от: констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, незазначення у довіреності повноважень представника на засвідчення копій документів від імені довірителя тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 8 травня 2019 у справі №160/7887/18.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження підписана директором ТОВ «Діджи Фінанс» Правником О.П. Докази, долучені до заяви, містять штамп «Вірно. Директор О.П. Правник», а тому, з урахуванням вищевикладеного правового висновку, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного засвідчення копій документів як безпідставні та необґрунтовані.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи скарги щодо не зупинення судом першої інстанції розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки ЦПК України не передбачає можливості зупинення розгляду заяв, в тому числі, поданих на стадії виконання рішення (аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі № 906/806/15).

Посилання скаржника на те, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження було розглянуто без участі його представника, попри те, що останній з`явився до суду на визначений час, однак працівники апарату суду його повідомили про зайнятість судді в іншому засіданні та про відкладення розгляду заяви не підтверджуються жодними доказами, а відтак не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.А. Пікуль

О.В. Борисова