УХВАЛА

04 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 464/1806/17

провадження № 61-11789св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 вересня 2019 року у складі судді Чорної С. З. та постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2021 рокуу складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Савуляка Р. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення та вселення власника,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення та вселення власника.

Позов мотивований тим, що квартиру АДРЕСА_1 позивач отримав в 1986 році. Вказана квартира є кооперативною, позивач за квартиру повністю виплатив всі платежі та у 2009 році приватизував. Відповідач ОСОБА_2 є його рідною сестрою, яка тривалий час проживала в м. Тернопіль, проте через сімейні обставини у 2007 році повернулась до м. Львова і просила надати їй тимчасове місце в квартирі для проживання, поки вона не найде собі іншого житла, на що він погодився. Вказує, що практично з того часу відповідач примусово виселила його з квартири та відправила в с. Закривець Жидачівського району Львівської області, де раніше проживали їхні батьки, а по даний час проживає він. В подальшому, в зв`язку із погіршенням стану здоров`я, 08 квітня 2011 року його було визнано недієздатним, а згодом, 05 червня 2012 року ОСОБА_2 було визнано його опікуном. Вважає, що відповідач практично не залишила йому шансів повернути собі спірну квартиру, доки його не буде поновлено у цивільній дієздатності.

Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року було поновлено його цивільну дієздатність, а також припинено опіку. Після цього, він неодноразово звертався у правоохоронні органи з проханням виселити ОСОБА_2 з його квартири, а відповідно вселити його, однак, в такому було відмовлено, що мотивувалось тим, що вона є його опікуном. За таких обставин, просить захистити його законне майнове право на житло.

Позивач просив виселити відповідача ОСОБА_2 із неправомірно займаної квартири АДРЕСА_1 , а його відповідно вселити у вказане житло, яке належить йому на праві власності.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 вересня 2019 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Виселено ОСОБА_2 , з займаної квартири АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1 536,80 грн судового збору.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Сихівського районного суду м. Львова.

07 вересня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення та вселення власника призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко