ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Чернівці

Справа № 727/4043/21

Провадження № 22-ц/822/911/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І.М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар: Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2021 року, головуючий у І-й інстанції - Мамчин П.І.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 12 травня 2003 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06 серпня 2007 року шлюб між сторонами розірваний.

Зазначав, що рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 04 березня 2008 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 250 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 19 квітня 2021 року (дату повноліття дитини) за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 55 848,50 грн.

Вказував на те, що 01 вересня 2018 року ОСОБА_4 вступив на денну форму навчання до Педагогічного фахового коледжу Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича. На даний час дитині виповнилося вісімнадцять років, він став повнолітнім, рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 04 березня 2008 року припинило свою дію.

Враховуючи те, що позивачці важко нести усі витрати для належного утримання сина, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у частині від доходу у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 19 квітня 2021 року (дати повноліття) по дату закінчення навчання, або до досягнення 23-річного віку, в залежності, яка з цих подій настане швидше.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

На зазначене рішення суду представник позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити.

Посилається не те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований та фактично проживає син ОСОБА_4 .

Те, що ОСОБА_1 проживає в Італії, є її періодичним місцем проживання. Син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю не тільки на території України, але неодноразово виїжджав до Італії, отже, фактично проживає разом з матір`ю.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає з тіткою, маминою сестрою, за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка проживає в Італії, що сторонами не заперечувалось. Повнолітній ОСОБА_4 , на утримання якого позивачка просить стягнути аліменти, з нею не проживає.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06 серпня 2007 року був розірваний.

Від шлюбу у сторін є син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 04 березня 2008 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - 250 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01 жовтня 2020 року, станом на 01 жовтня 2020 року, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 55 848,50 грн.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з частиною 1 статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинна довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Як вбачається з довідки Педагогічного фахового коледжу Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковича №85 від 28 квітня 2021 року, ОСОБА_4 є студентом третього курсу денної форми навчання фізкультурного відділення. Студент навчається за кошти обласного бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (а.с.19).

Отже, ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, зокрема на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, на проїзд, а його батько має можливість таку допомогу надавати. При цьому колегія суддів враховує ті обставини, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, не врахував можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та фактично переклав обов`язок піклуватися та забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на його матір - ОСОБА_1 , що є порушенням норм закону. (Постанови ВС від 21лютого 2018року у справі №208/3075/16, від 21березня 2018 року у справі №308/2268/16-ц та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка зареєстрована за тією самою адресою де зареєстрований її повнолітній син ОСОБА_4 , а та обставина, що позивачка працює та тимчасово перебуває в країні Італія, не свідчить про відсутність права звернутися до суду з даним позовом.

Конструкція статті 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що повнолітній син відповідача у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідачем не спростовано можливість надання матеріальної допомоги, а також враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на утримання сина аліментів в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом 07 травня 2021 року, а тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, і до 30 червня 2022 року (дата закінчення навчання згідно з довідкою №85 від 28.04.2021).

З урахуванням обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, що є достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути частку від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця, проте частина 2 статті 182 СК України до вказаних правовідносин не застосовується.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на підставі частини 2 статті 182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів на дитину.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ч. 2 ст. 182 СК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення «не менше 30 % прожиткового мінімуму» є безпідставною.

Згідно з пунктами першим, четвертим частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання до суду позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908 грн, а за подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в сумі 1 362 грн, а всього - 2 270 грн.

Позивачка на підставі пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з ОСОБА_2 слід стягнути 1 135 грн судових витрат в дохід держави.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, за період з 07 травня 2021 року до 30 червня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 135 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак