Номер справи 623/1942/21
Номер провадження 2/623/669/2021
30 вересня 2021 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі головуючого судді Одарюка М.П.,
за участю секретаря судового засідання Костенко В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізюмі справу № 623/1942/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів,
26 травня 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.
В позовних вимогах позивач просить:
Збільшити суму аліментів за договором про сплату аліментів від 20.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 2969,80 грн, що становить 124% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.09.2013 року уклала з відповідачем договір про сплату аліментів, який на відповідача покладено обов`язок сплачувати на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячні платежі (аліменти) в розмірі 1500,00 грн, на місяць.
Перерахунок сум щомісячних виплат здійснюється відповідно до офіційного курсу інфляції, або встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на вимогу будь якої із сторін, але не частіше ніж 1 раз на рік, та оформляється шляхом внесення змін до цього договору.
Додаткову угоду про збільшення суми утримання (аліментів) на дітей з моменту підписання договору про сплату аліментів на дітей від 20.09.2013 року укладено не було, однак на сьогодні, відповідач сплачує щомісячно суму 2300,00 грн, що безумовно не є достатньою для утримання двох неповнолітніх дітей.
Протягом тривалого часу перерахунок аліментів за договором не здійснювався. ОСОБА_2 на вимогу з`явитись до нотаріуса з метою перерахунку щомісячних виплат, відповідно до встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не реагує.
Оскільки вказаний розмір аліментів не може забезпечити достатній життєвий рівень для двох неповнолітніх дітей, позивачка вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів, а також прав та інтересів неповнолітніх дітей.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, відповідачем не отримані. Поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою пошти « за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України
Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 189 СК України визначає, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.
Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.
Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування.
Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Появлення у складі сім`ї одержувача аліментів осіб, які являються по відношенню до нього аліментнозобов`язаними особами (батьки, подружжя, повнолітні діти) може бути враховано за вимогою платника аліментів як обставина, що спричинила зниження сплачуваних ним аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Як встановлено в судовому засіданні, 20 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір про сплату аліментів на дітей.
Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеренковим В.О.
Сторони зазначили в Договорі, що діти постійно проживають разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 , за домовленістю сторін даним договором встановлюється обов`язок платника сплачувати на утримання дітей щомісячні платежі ( аліменти) в розмірі 1500,00 грн на місяць, а також інші виплати встановлені цим договором.
Перерахунок сум щомісячних виплат здійснюється відповідно до офіційного курсу інфляції, або встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на вимогу будь якої зі сторін, але не частіше ніж 1 ( один) раз на рік, та оформляється шляхом внесення змін до цього договору ( п.3 договору про сплату аліментів).
Із пункту 4 договору про сплату аліментів вбачається, що аліменти повинні бути сплачені платником не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів визначеної у п. 2 договору на поточний рахунок відкритий на ім`я одержувача, або шляхом видачі коштів у готівковому вигляді безпосередньо одержувачу, що має бути підтверджено розпискою.
Стаття 651 ЦК України визначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Пунктом 18 Договору передбачено, що за згодою сторін в період дії цього договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додатків до договору, посвідчених нотаріально. Таким же шляхом цей договір може бути розірвано. Одностороння відмова від виконання зобов`язань за договором або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.
Позивач не надав доказів, що (на його думку) він звертався до відповідача щодо можливості внести зміни в договір в частині визначеного розміру аліментів.
Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів зміни майнового стану відповідача внаслідок яких може бути збільшено розмір аліментів, які визначені договором на утримання дітей.
Суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту прав, оскільки між сторонами укладено договір, який є обов`язковий до виконання його сторонами, договором передбачено механізм внесення до нього змін, в тому числі щодо розміру сплачених аліментів, а тому належним способом захисту своїх прав суд вбачає подачу позовної заяви, пов`язаної із виконанням вимог договору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 189,180,-182, 192 СК України, ст.ст.4, 77-83, 89, 95, 259, 263-265 ЦПК України, суд
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк