УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміна О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «КристалБанк» про поділ майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «КристалБанк» про поділ майна подружжя.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2021 року позовна заява залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

Проте у визначений законом строк недоліки не усунула, судовий збір не сплатила.

27.09.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами від 25.09.2015) роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та норм ЦПК України клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, заявницею не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору та тяжке матеріальне становище за 2020 - 2021 роки, як підстави для звільнення від сплати судового збору, а надані лише суду відомості про отримання позивачем соціальної допомоги, неотримання аліментів на утримання дитини не свідчать про тяжкий матеріальний стан позивача.

Суд, що вирішує питання відкриття провадження, встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду, а не його обов`язком.

Зазначені недоліки позовної заяви в наданий судом строк позивачем не виправлені, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, суд ,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «КристалБанк» про поділ майна подружжя - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяО. І. Кузьміна