Справа 165/1650/21
Провадження 2/165/476/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-ПіжукО.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Волиньвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок профзахворювання,-

встановив:

21 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Волиньвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок профзахворювання.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля». Як наслідок роботи у шкідливих умовах праці ( постійні фізичні навантаження, вимушені нахили, пил, шум, несприятливий мікроклімат, відсутність належних засобів захисту) протягом 11 років він отримав такі профзахворювання: хронічний бронхіт ІІ ст. у фазі загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна радикулопатія L5 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем пониження слуху (ІІ ст.). Супутні хвороби: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.2 ІХС; дифузний кардіосклероз, СН 1. Ризик 2.

Зазначає, що через такий стан він змушений постійно себе підтримувати медичними препаратами, був направлений до Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» для обстеження і вирішення питання про можливий зв`язок захворювання з професією. 02.02.2021 було надано медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) про наявність (відсутність) хронічного професійного характеру захворювання (отруєння) та повідомлення про професійне захворювання (отруєння) № 10 Форми П-3. 15.02.2021 йому надали виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 70, в якій був вказаний повний та остаточний його діагноз, із встановленими професійними захворюваннями.

26.02.2021 було затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким встановлено, що причиною виникнення професійних захворювань у позивача є пил, шум та фізичні навантаження, та зазначено, що адміністрація шахти не в змозі забезпечити належні умови праці відповідно до ДсанПін «Підприємства вугільної промисловості» 3.3.1095-2002 р.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у паданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 022389 від 30.03.2021 вбачається, що у позивача 65 % втрати професійної працездатності.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ № 086251 від 30.03.2021 внаслідок профзахворювання у позивача третя група інвалідності.

Вважає, що відповідач несе обов?язки щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку із отриманням серйозних професійних захворювань, що є невиліковними, постійних лікувань у лікарнях місцевого, обласного значення та в Державній установі «Інститут медицини праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» Позивач змушений лікуватися та оздоровлюватися на постійній основі, а лікування є тривалим та дороговартісним.

Внаслідок професійного захворювання втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - зокрема постійний фізичний дискомфорт, незручність у диханні, що суттєво вплинуло на життя позивача, у його життєвих і виробничих стосунках виникли істотні вимушені зміни - втрата звичних життєвих і виробничих стосунків з товаришами, колективом, змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, хвороби зруйнувала усі мрії та перспективи позивача щодо кар`єрного росту, та розвитку в професійному плані, негативні зміни в сімейному житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища, зниження прибутків, і відповідно фінансових можливостей, дискомфорт та незручність у рухах та диханні, рівень доходів позивача значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків та ведення підсобного господарства. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Волиньвугілля». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 142285 грн., із розрахунку 65 % (ступінь втрати працездатності) на розмір прожиткового мінімуму на день подачі позову 2189 грн., тобто 65 % х 2189 грн. = 142285 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові, просять їх задоволити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. У поданому відзиві (а.с.31) просить позовні вимоги задоволити частково з підстав, наведених у ньому.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах, стаж роботи на таких роботах становить понад 11 років.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.02.2021 (а.с.10-11), позивачу встановлено професійне захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст. у фазі загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна радикулопатія L5 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем пониження слуху (ІІ ст.).

Як вбачається з пункту 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.02.2021 професійне захворювання позивача виникло за обставин важкої праці в шкідливих умовах вугільних шахт протягом більше 11 років. Міри, які приймались на шахті, зокрема: зрошення, оснащення гірничих машин засобами пилеподавлення, побілка, обмивка штреків, а також примішення працівниками засобів індивідуального захисту не дали повного захисту організму від несприятливого впливу основного фактору - пилу, що призвело до виникнення профзахворювання - хронічний бронхіт ІІ ст. у фазі загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна радикулопатія L5 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем пониження слуху (ІІ ст.). Гірничо-видобувна техніка є технічно недосконалою в частині пилевої характеристики.

Згідно з 18 пунктом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.02.2021, причинами виникнення професійного захворювання були пил, шум, фізичні навантаження. Основною причиною професійного захворювання є недосконалість гірничої техніки та шахтних машин і механізмів в частині їх пилевої характеристики. Рівні пилу при роботі шахтних машин та обладнання перевищують санітарно-гігєнічні норми і становлять 184, 538, 510 мг/м.куб.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у паданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 022389 від 30.03.2021 вбачається, що у позивача 65 % втрати професійної працездатності (а.с.12).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ № 086251 від 30.03.2021 внаслідок профзахворювання у позивача третя група інвалідності (а.с.13).

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено в суді відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська«Волиньвугілля» позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому.

ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 65% професійної працездатності.

Отже, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 65000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт ІІ ст. у фазі загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна радикулопатія L5 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем пониження слуху (ІІ ст.). Переніс ряд медикаментозних призначень, проходив лікування у медичних установах, що підтверджується медичною документацією (а.с.14-15). Внаслідок професійного захворювання втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - у самообслуговуванні, незручність у диханні. Позивачу протипоказана робота в шкідливих і небезпечних умовах.

Втрата здоров`я позивача, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні, незручність спілкування, і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач втратив перспективи щодо розвитку в професійному плані, отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування. А тому виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 65000 грн. моральної шкоди.

З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., та на користь позивача 2000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.22).

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Волипьвугілля» Міністерства енергетики України (, місцезнаходження: вул. Луцька, 1 м. Нововолинськ Волинської області, 45400) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, та 2000 ( дві тисячі ) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Державного підприємства «Волипьвугілля» Міністерства енергетики України (, місцезнаходження: вул. Луцька, 1 м. Нововолинськ Волинської області, 45400) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук