Справа № 685/981/21
Провадження № 2/685/260/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ Хмельницької області 21 січня 2007 року актовий запис №03 мотивуючи його тим, що від шлюбу з мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак одруження з відповідачем виявилося невдалим, на даний час шлюбні відносини практично припинилися, тому примирення неможливе, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Позивач, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 21.01.2007 року сторони зареєстрували шлюб актовий запис №03, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження).

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.110,112 СК України, ст. 81, 259, 263, 264 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ Хмельницької області 21 січня 2007 року актовий запис №03 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча