У х в а л а

13 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 752/5238/16-ц

провадження № 61-12143ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котенко Ірина Миколаївна, про визнання заповіту недійcним,

В с т а н о в и в:

20 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду

м. Києва від 02 липня 2020 року і постанову Київського апеляційного суду

від 07 червня 2021 року та на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року і постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 07 червня 2021 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року касаційну скаргу в частині оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 рокузалишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 10 вересня 2021 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали ОСОБА_1 , у встановлений судом строк, надіслала матеріали на усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи про отримання нею копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 06 липня 2021 року.

На підтвердження дати отримання вказаного рішення суду апеляційної інстанції надано, зокрема, належним чином завірену копію постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, з якої вбачається, що відповідне судове рішення отримано заявником 06 липня 2021 року.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 їїпроцесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 рокузаявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01 липня 2020 року № 637/228/17, від 22 січня 2020 року № 674/461/16-ц, від 14 травня 2018 року №756/14304/16-ц, від 18 лютого 2021 року № 727/9908/17-ц.

Крім того, вказує, що судами порушено норми процесуального права, зазначаючи, що не було досліджено зібрані у справі докази та суди встановили обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 порушує клопотання про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року, постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року не є предметом касаційного оскарження та жодних належних доказів необхідності зупинення виконання інших оскаржуваних рішень суду першої і апеляційної інстанції вони не містять. Крім того, доказів наявності відкритих виконавчих проваджень або вчинення позивачем інших дій щодо виконання відповідного судового рішення заявником не надано, а тому відсутні підстави для зупинення їх виконання.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 і строк на касаційне оскарженнярішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.

Витребувати із Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/5238/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котенко Ірина Миколаївна, про визнання заповіту недійсним.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року, постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук