Ухвала

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 346/3908/20

провадження № 61-14954ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ломничук Юрій Юрійович, на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України

(далі - МТСБУ) про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2019 року на вулиці Січових Стрільців у місті Коломия Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 ,

не маючи прав на керування транспортним засобом - скутером марки LІFAN LF 200-10B, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем марки BMW 525, державний номерний знак

НОМЕР_2 , власником якого він є, під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

За фактом даної події було відкрито кримінальне провадження, яке постановою слідчого від 28 вересня 2019 року закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2019 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124, частиною другою статті 126 КУпАП закрито з нереабілітуючих підстав, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована

у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

а цивільно-правова відповідальність водія скутера марки LІFAN LF 200-10B, державний номерний знак НОМЕР_1 , не застрахована.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, заподіяного власнику автомобіля марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складає

29 005,26 грн, а вартість матеріального збитку без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових - 74 826,63 грн.

Посилаючись на те, що відповідачі відмовилися відшкодувати шкоду, спричинену пошкодженням майна, в добровільному порядку, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь спричинену майнову шкоду в сумі 45 821,37 грн, моральну шкоду - 50 000 грн, а з МТСБУ майнову шкоду - 29 005,26 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року (у складі судді Яремин М. П.) у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня

2021 року (у складі колегії суддів: Горейко М. Д., Василишин Л. В.,

Максюти І. О.) рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування

у розмірі 23 204,21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 36 657,10 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Ломничук Ю. Ю., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня

2021 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, при цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Тобто ціна позову

у загальному розмірі становить 124 826,63 (45 821,37 грн + 50 000 грн +

29 005,26 грн), яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 =

227 000 грн).

Як вбачається з резолютивної частини постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ломничук Юрій Юрійович, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук