Справа № 450/1916/20 Провадження № 4-с/450/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в :

26 липня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій він просив визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леській Б.Я. від 09 червня 2021 року № 14229 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язати Відділ примусового виконання рішень відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 17 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області у справі № 450/1916/20.

Мотивував вимоги скарги тим, що 04 червня 2021 року він звернувся до Відділу примусового виконання рішень з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа від 17 травня 2021 року. 18 червня 2021 року він отримав лист та оскаржуване повідомлення, відповідно до якого виконавчий документ був йому повернутий на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що такий не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем. 24 червня 2021 року він подав скаргу начальнику Відділу примусового виконання рішень на бездіяльність державного виконавця, однак отримав відмову у задоволенні скарги, викладену у листі від 05 липня 2021 року, обґрунтовану тим, що поданий виконавчий документ повинен виконуватися відповідним органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В подальшому він звернувся до Управління казначейської служби в Пустомитівському районі Львівської області з відповідною заявою, однак 21 липня 2021 року отримав відмову.

Враховуючи наведене, просив вимоги скарги задовольнити. Крім того, просив поновити йому строк для подання скарги на рішення державного виконавця.

28 серпня 2021 року від Львівської районної державної адміністрації Львівської області надійшло клопотання, у якому вона просила замінити собою заінтересовану особу Пустомитівську районну державну адміністрацію Львівської області з огляду на те, що остання з 19 січня 2021 року перебуває у стані припинення з огляду на реорганізацію такої шляхом приєднання до Львівської районної державної адміністрації Львівської області.

Протокольною ухвалою від 31 серпня 2021 року заінтересовану особу Пустомитівську районну державну адміністрацію Львівської області замінено на Львівську районну державну адміністрацію Львівської області, а представника скаржника Філіпович С.Г. не допущено до участі у справі з наступних мотивів.

Законом України від 2 червня 2016 року №1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року (далі - Закон № 1401) Конституцію України від 28 червня 1996 року доповнено, зокрема, статтею 131-2 та підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення".

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року; представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом № 1401, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, зокрема, внесено зміни до ЦПК України, шляхом викладення його в новій редакції.

Як зазначено у пункті 18 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як закріплено у ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

За приписами частини першої та другої представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, шо виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Аналогічне положення містить і в ч. 5 ст. 131-2 Конституції України, за яким, законом можуть бути визначені винятки шодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Аналогічним за своїм змістом є також положення ч. 3 ст. 10 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого, для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

У зв`язку із цим, починаючи з 1 січня 2019 року представництво учасників справи в суді першої інстанції (місцевих загальних судах) здійснюється виключно адвокатами, окрім представництва у справах, провадження у яких розпочато до 30 вересня 2016 року, та справах, що виникають з трудових відносин, також у малозначних справах.

Таким чином, із системного аналізу норм цивільно-процесуального законодавства, вказану категорію цивільної справи та скарги, предметом розгляду яких є оскраження розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, а в подальшому рішення державного виконавця, не можна віднести до малозначноих із-за їх складності.

Отже, суд приходить до висновку, що представник ОСОБА_2 не має права представляти інтереси скаржника ОСОБА_1 , а тому такий не підлягає допущенню до участі у розгляді справи.

Скаржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак 28 вересня 2021 року подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представники заінтересованих осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Львівської районної державної адміністрації Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2021 року у справі № 450/1916/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 624 від 25 липня 2018 року «Про припинення договору оренди землі, укладеного між районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 на території Миколаївської сільської ради за межами населеного пункту», а також стягнуто з Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою, у якій просив прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 17 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області.

Згідно з виконавчим листом, виданим 17 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області, з Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Як вбачається з повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леськів Б.Я. від 09 червня 2021 року № 14229, ОСОБА_1 повернуто виконавчий лист, виданий 17 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області, яким з Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

За п. 14 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03 серпня 2011 року № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п. 6 цього Порядку

Таким чином, враховуючи те, що виконавчим листом, який скаржник подав на примусове виконання у відділ виконавчої служби, з органу державної влади Пустомитівського районної державної адміністрації Львівської області стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., рішення суду в цій частині повинно виконуватися органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а саме відповідним органом Державної казначейської служби України, в якому обслуговується боржник, або за його місцезнаходженням.

З приводу повернення виконавчих документів на підставі листа Управління державної казначейської служби України у Пустомитівському району Львівської області № 02-43-06/835 від 19 липня 2021 року слід зазначити, що у такому вказано, що Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області не має відкритих рахунків в Управлінні, з огляду на що виконавчий документ не може бути виконаний. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено, що Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області реорганізовується шляхом приєднання до Львівської районної державної адміністрації Львівської області, а також рекомендовано йому звернутися до суду з відповідною заявою про заміну боржника у виконавчому листі та повторно подати документи до виконання за місцем обслуговування боржника.

Слід зазначити, що процедура заміни боржника у виконавчому листі регламентована ст. 442 ЦПК України і передбачає подання відповідної заяви до суду.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що мотиви, якими скаржник обґрунтовував свої вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

З приводу клопотання скаржника про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою слід зазначити, що відповідно до п. «А» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як зазначив скаржник, він отримав оскаржуване повідомлення 18 червня 2021 року. Водночас, як встановлено судом, скаржник 24 червня 2021 року звертався зі скаргою до начальника Відділу примусового виконання рішень, на яку отримав відмову, викладену у листі від 05 липня 2021 року. В подальшому він, враховуючи рекомендацій, викладені у згаданому листі, звернувся для виконання виконавчого документа в Управління державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області, однак 21 липня 2021 року отримав лист про повернення виконавчого документа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання скарги на рішення державного виконавця є поважними, а тому такий слід поновити.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 447, 451 ЦПК України, ст. 25 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 4, 6 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на рішення державного виконавця.

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.