Справа № 615/518/21
Провадження № 2/615/242/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання помічника судді Юченкова Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

за участі представника позивача ОСОБА_3 ,

встановив:

21.04.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області у справі №615/1814/13-ц від 01.11.2013 року на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення суду від 21.07.2011 року. Рішенням суду від 01.11.2013 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі ј частини всіх доходів до досягнення донькою повноліття. 09.01.2014 року судом видано виконавчий лист, на підставі якого 11.10.2016 року державним виконавцем Люботинського міського відділу ДВС відкрито виконавче провадження №52633541.

Повідомив, що 09.06.2012 року зареєстрував інший шлюб, від якого має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої 19.03.2018 року судом видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь дружини ОСОБА_7 аліментів в розмірі 1/6 частина всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Зазначив, що працює офіційно, щомісячно фактично сплачує третину заробітку. На даний час склалася ситуація, коли він не в змозі виплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання доньки від першого шлюбу ОСОБА_5 через погіршення стану його здоров`я та постійне проходження лікування, що, на його думку, є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів до 1/6 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 16.06.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

01.07.2021 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Звернула увагу, що позивач навмисно не зазначає відомості про розмір його заробітної плати в 2020-2021 роках та не надає відповідні докази про погіршення його матеріального стану.

Посилаючись на зміст судового наказу, згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають за однією адресою, вважає, що дані про те, що позивач сплачує аліменти на утримання дитини, яка проживає разом з ним, є умисно створеною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, згідно декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік позивач сплатив на користь дружини ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 в сумі 33289 грн., в той час, як на дитину ОСОБА_4 , яка не проживає разом з ним, сплатив 28869 грн., хоча судовим наказом визначено розмір аліментів, які позивач має сплачувати на користь дитини, яка проживає з ним 1/6 частина заробітку (доходу), а судовим рішення визначено розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в більшому розмірі ј частина заробітку. На думку відповідача, зазначене свідчить, що ОСОБА_1 намагається уникнути обов`язку утримувати дитину ОСОБА_4 шляхом умисного, добровільного перерахування коштів на утримання дитини, з якою позивач проживає разом, при цьому в більшому розмірі, ніж визначено судовим наказом.

Документи, на які посилається позивач, як на такі, що підтверджують погіршення його стану здоров`я, на думку відповідача, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки згідно змісту довідок позивач звертався до лікарень в 2018-2019 роках, а даних про те, що він проходить лікування та потребує його в 2020-2021 роках позивачем не надано.

Як зазначає відповідач, та обставина, що матеріальний стан позивача погіршився, спростовується деклараціями особи уповноваженої на виконання держави або місцевого самоврядування за 2017-2019 роки, так як останній 31.12.2016 року набув право власності на гараж, 02.06.2017 року набув право власності на автомобіль Chery Amulet (45000 грн.), а 02.02.2019 року придбав автомобіль Volkswagen Golf (85000 грн.). Не дивлячись на сплату аліментів на двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 майже кожен рік набуває у власність як нерухоме, так і рухоме майно, що, на думку відповідача, не тільки не підтверджує погіршення його майнового стану, а навпаки свідчить про збільшення його доходів.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Згідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26.10.2011 року відділом ДРАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №01.

Шлюб між сторонами, зареєстрований 11.08.2007 року виконавчим комітетом Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №03 розірвано на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 21.07.2011 року у справі №2006/2-342/2011.

09.06.2012 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 09.06.2012 року Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №08.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.01.2015 року Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, в новій сім`ї позивача народилася неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №01.

Постановою державного виконавця Люботинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області від 11.10.2016 року відкрито виконавче провадження №52633541 з примусового виконання виконавчого листа №615/1814/13-ц, виданого 09.01.2014 року Валківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_11 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

19.03.2018 року Валківським районним судом Харківської області видано судовий наказ №615/234/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається виписок з медичних карт стаціонарного хворого №1259, 9.14089, 456, 1641, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2018 року по 02.04.2018 року, з 29.08.2018 року по 06.09.2018 року, з 13.11.2018 року по 26.11.2018 року, з 01.10.2019 року по 11.10.2019 року, основний діагноз: деформуючий поліартроз з ураженням колінних суглобів, активна фаза у поєднанні з ревматоїдним артритом, серопозитивний варіант, активність І ст., ПФС 0-І ст.

Зі змісту щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017, 2018, 2019 роки слідує, що 31.12.2016 року ОСОБА_1 набув у власність гараж площею 27 м2, 02.06.2017 року автомобіль Chery Amulet вартістю 45000 грн., 19.12.2017 року автомобіль Daewoo Lanos вартістю 45000 грн., 02.02.2019 року автомобіль Volkswagen Golf вартістю 85000 грн. Сукупний дохід ОСОБА_1 за 2017 рік склав 176559 грн., за 2018 рік 141624 грн., за 2019 рік 145759 грн.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У той же час відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з ОСОБА_7 та він має проблеми зі здоров`ям, в зв`язку з чим багато коштів йде на лікування.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини від другого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Разом з цим, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням другої дитини та погіршенням стану його здоров`я, а навпаки судом встановлено збільшення доходів останнього. Слід відзначити, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини з позивача на користь відповідача за рішеннями суду, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова