УХВАЛА

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа №533/983/20

провадження № 61-15046ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши про питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Лашко Мирослави Михайлівни, треті особи: ОСОБА_2 , фермерське господарство «ЯМАЛ» про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Так з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду у жовтні 2020 року і заявила дві позовні вимоги немайнового характеру.

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2020 року був встановлений у розмірі 2102 грн.

Таким чином, до суду першої інстанції з врахуванням вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

З врахуванням вищенаведеного за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3363,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

За правилами пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає касаційну скаргу.

Так скаржник просить суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції роз`яснює скаржнику, що положеннями статті 409 ЦПК України визначено перелік повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до вказаного переліку за умови скасування за результатами касаційного перегляду лише постанови суду апеляційної інстанції суд касаційної інстанції має вирішити питання скасування або залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Скаржник таке питання не порушує, а суд в контексті вимог статті 13 ЦПК України не уповноважений на власний розсуд поза волею скаржника вирішувати такого роду процесуальні питання щодо оформлення касаційної скарги.

Таким чином, скаржнику необхідно надати виправлену касаційну скаргу, в якій визначити клопотання відповідно до повноважень суду касаційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримала 09 серпня 2021 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Проте, такі причини суд не визнає поважними виходячи з такого.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 30 липня 2021 року. Строк на касаційне оскарження, визначений частиною першою статті 390 ЦПК України, сплинув 29 серпня 2021 року. Касаційну скаргу подано 07 вересня 2021 року, тобто, поза межами строку.

Скаржник всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не надала доказів на підтвердження дати отримання нею оскаржуваного судового рішення, а суд касаційної інстанції не уповноважений бездоказово, на підставі припущень поновлювати строк на касаційне оскарження, а поновлюючи строк зобов`язаний перевіряти обставини, які завадили особі звернутися до суду у передбачений законом строк.

З таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України та подана поза межами строку на касаційне оскарження, в зв`язку на підставі вимог частин другої та третьої статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш