Справа № 274/4132/21
Пр. № 2/0274/1413/21
УХВАЛА
про задоволення заяви про відвід

01.10.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі : судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. від розгляду цивільної справи № 274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В с т а н о в и в :
В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з 25.06.2021 року перебуває зазначена цивільна справа.
30.09.2021 року позивачкою ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області подано заяву про відвід судді Вдовиченко Т.М.
Заява про відвід мотивована тим, що в провадженні Бердичівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 274/6530/20 за її позовом до Комунального закладу " Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради", ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Головуючим суддею по даній справі була суддя Вдовиченко Т.М. Під час проведення підготовчого засідання у неї виникли сумніви щодо головуючого - судді Вдовиченко Т.М. у її неупередженості розгляду справи, що змусило її 20.09.2021 року подати заяву про відвід судді Вдовиченко Т.М., який був задоволений. Однією із підстав її відводу нею було зазначено наявність підозри в особистій зацікавленості головуючого - судді у позитивному вирішенні розгляду справи на користь відповідачів. Оскільки учасниками справа № 274/4132/21 є ті самі сторони, з метою недопущення в подальшому сумнівів щодо неупередженості судді, її об"єктивноті та безсторонності, просить відвести суддю Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. від розгляду цивільної справи № 274/4132/21.
Як визначено ч.ч.7-8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Суд вирішив заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини першої, другої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд ,який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Із дослідженої заяви про відвід не вбачається, що суддя Вдовиченко Т.М. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.
Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.
Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.
Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.
Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної моєї особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, запобігання у подальшому негативного ставлення учасників справи до судді, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявлений позивачкою відвід задовольнити.
В той же час, сумнів позивачки в об`єктивності судді по даній справі може мати наслідком подання нею безпідставних скарг та висловлення необґрунтованих обвинувачень, що буде негативно впливати на подальший розгляд справи.
Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.
Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.
Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України, суд,-
У х в а л и в :
Заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді Вдовиченко Т.М в цивільній справі № 274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задовольнити.
Цивільну справу № 274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передати до канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.
Ухвала в частині вирішення питання про відвід не підлягає окремому оскарженню.
Суддя Т.М. Вдовиченко