Єдиний унікальний номер 242/555/21
Номер провадження 22-ц/804/2243/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання: Володовського Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року у цивільній справі № 242/555/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «1-3 Новогродівська» про відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Переясловська Юлія Анатоліївна), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «1-3 Новогродівська» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що з 30 серпня 2004 року по 01 листопада 2007 року він працював в ДП «Селидіввугілля» в якості підземного електрослюсаря 3-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Під час роботи в ДП «Селидіввугілля» він отримав дві виробничі травми - 14 квітня 2007 року, МСЕК первинно 08 серпня 2007 року встановлено 15% втрати працездатності; 13 листопада 2006 року, 14 березня 2007 року МСЕК первинно йому встановлено 15% втрати працездатності. Всього 30% втрати працездатності.

Внаслідок отриманих травм позивач став інвалідом, не може працювати більше в шахті, постійно знаходиться на лікуванні - все це приводить його до дратівливості, постійно відчуває фізичний біль, переживання, погіршились взаємини з близькими, порушено звичайний уклад його життя.

Позивач ОСОБА_1 просив суд першої інстанції стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «1-3 Новогродівська» на його користь суму моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням у розмірі 49140,00 грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «1-3 Новогродівська» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» судовий збір у розмірі 299,15 грн. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що необґрунтованість судового рішення полягає в неправильності установлення обставин справи, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів.

ОСОБА_1 просить Донецький апеляційний суд скасувати судове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року у справі № 242/555/21 в частині часткового задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. та ухвалити нове рішення згідно заявлених позивних вимог.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем отримана (а.с. 73).

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги відповідачем отримані (а.с. 74,75).

До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача (а.с. 76-77).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року цивільну справу було призначено до розгляду на 04 жовтня 2021 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 04.10.2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 89).

В судове засідання Донецького апеляційного суду 04.10.2021 року представник відповідача - Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «1-3 Новогродівська» не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 90 - 91).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював: з 30.08.2004 р. по 01.11.2007 р. на шахті «1-3 Новогродівська» підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Згідно Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 34 від 15.11.2006 року, складеного на ВП «шахта 1/3 Новогродівська», стався 13.11.2006 року о 17 год.00 хв. нещасний випадок на дільниці № 7, 17 північна лава пл.L ВП шахта «1-3 Новогродівська» за участю ОСОБА_1 .

Згідно Акту розслідування нещасного випадку від 15.11.2006 року, складеного на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська » ДП «Селидіввугілля» стався 13.11.2006 р. нещасний випадок з ГРОЗ південної лави пл.L ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за участю ОСОБА_1 , у 17 південній лаві пл.L.

Згідно Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 6 від 17.04.2007 року, складеного на ВП «шахта 1/3 Новогродівська», стався 14.04.2007 року о 0 год.20 хв. нещасний випадок на дільниці №7, 17 північному конв. штрекі пл.L ВП шахта «1-3 Новогродівська» за участю ОСОБА_1 .

Згідно Акту розслідування нещасного випадку від 17.04.2007 року, складеного на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська » ДП «Селидіввугілля» , стався 14.04.2007 р. нещасний випадок на 17 південному конв. штрекі L ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки серії ДОН-04 № 042890 від 14.03.2007 року, виданої Донецьким обласним центром медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 первинно встановлена втрата професійної працездатності, яка у сукупності складає 15% до 14.11.2008 року.

Згідно з довідкою серії ДОН-04 № 043467 від 08.08.2007 року, виданої Донецьким обласним центром медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 за сукупністю встановлено втрату професійної працездатності, яка у сукупності складає 30% до 08.08.2008 року.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не зазначає сукупний процент втрати працездатності позивачем за двома отриманими виробничими травмами, а вказує лише, що враховує процент втрати працездатності, не зазначаючи його розмір, є безпідставними, оскільки в рішенні Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року вказано, що відповідно до довідки серії ДОН-04 № 043467 від 08.08.2007 року, виданої Донецьким обласним центром медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 за сукупністю встановлено втрату професійної працездатності, яка у сукупності складає 30% до 08.08.2008 року.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 1 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 1 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про охорону праці» (із змінами) передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-пр/2008 від 08 жовтня 2008 року обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди громадянам, які постраждали на підприємствах внаслідок виробничої травми чи професійного захворювання, покладено на підприємства, з чиєї вини відбулися відповідні події.

Як вбачається із частини 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно - побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з частиною 4 вказаної вище статті, власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати виникненню професійних захворювань працівників.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що він з 22 січня 2005 року одружений з ОСОБА_2 , на утриманні має трьох дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сім`я є багатодітною, син ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, самостійно не може рухатись та потребує постійного догляду; дружина не має можливості працювати, оскільки здійснює постійний догляд за сином, для лікування сина ОСОБА_5 , утримання сім`ї потрібні значні кошти, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.2001, № 1 від 27.02.2009), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи надані позивачем докази, процент втрати професійної працездатності, відсутність даних про наявність інвалідності позивача внаслідок заподіяння шкоди, виходячи з принципу розумності та справедливості, обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Крім того, як вбачається із Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 17 квітня 2007 року, причинами нещасного випадку є необачність потерпілого: при виконанні робіт потерпілий втратив пильність у процесі роботи. Комісія встановила, що винним у нещасному випадку є ОСОБА_1 , який втратив пильність в процесу роботи, чим порушив «Інструкцію з охорони праці …. для ГРОВ» п.1.11 (а.с. 30 - 32, 40).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2021 року

Суддя: О.Д.Канурна