ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

29 вересня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 658/2281/20

Номер провадження: 22-ц/819/1793/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Базіль Л.В., Вейтас І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Под`ячевої І.Д., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19 червня 2020 року належну йому квартиру було залито з вини сусідів, які проживають поверхом вище. Відразу після залиття, позивач звертався до власників квартири АДРЕСА_1 , яка розташована над позивачем, проте до квартири вони не допустили та залиття заперечували. Одночасно 19 червня 2020 року позивач звернувся до голови ОСББ, який склав акт про залиття за участю інших сусідів. Згідно висновку експертного дослідження, матеріальна шкода, завдана внаслідок залиття квартири, складає 2354 грн. Посилаючись на те, що відповідачі у добровільному порядку відмовляються відшкодувати завдану шкоду, просив стягнути на його користь матеріальну шкоду у зв`язку з залиттям квартири у розмірі 2354 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн, витрати на правову допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертиз.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 липня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 2354 грн, витрати на експертне дослідження № 9 в розмірі 3000 грн, моральну шкоду в розмірі 1000 грн, витрати понесенні у зв`язку з оплатою послуг експерта в розмірі 4000 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна. Оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідачів, експертним дослідженням встановлено розмір завданої шкоди, також суд дійшов висновку, що в результаті залиття позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, інших негативних емоціях, які він пережив через залиття власної квартири та відмову відповідачів відшкодувати шкоду у добровільному порядку, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та наявності підстав для їх часткового задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що залиття квартири сталося саме з вини відповідачів. Вказує на те, що в день, коли дружина позивача повідомила її про залиття їх квартири, вона пустила її до своєї квартири, однак жодних доказів того, що залиття відбулось внаслідок якихось несправностей в їх квартирі виявлено не було. Також зазначає про те, що експертом не було встановлено, що в належній їй квартирі мали місце якісь пошкодження і деформація у внутрішніх системах водопостачання, експертом було лише припущено, що затоплення могло статися внаслідок виконання власниками квартири НОМЕР_1 сантехнічних робіт, однак доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційні скарги

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Над квартирою НОМЕР_2 в будинку розташована квартира НОМЕР_1 власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

19 червня 2020 року було складено акт про залиття квартири АДРЕСА_3 . Акт складено за участю голови правління АОСББ «Спільна справа» та голови правління ОСББ «Мелітопольська 188», а також сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Експертним дослідження за замовленням позивача було встановлено розмір завданої шкоди внаслідок залиття у сумі 2354 грн.

За результатами експертизи призначеної судом встановлено, що причиною затоплення кухні квартири НОМЕР_2 за наявною з огляду на стелі невеличку пляму - це виконання сантех-нічних робіт власниками квартири НОМЕР_1 в приміщенні кухні, а саме це можливо при встановленні кухонної та пральної техніки, які наявні в кухні, сантехнічного обладнання, приладу для обліку витрат води, що проходить по водопроводу, т.я. при огляді ознак зносу систем квартири НОМЕР_1 (водопостачання, каналізації та водовідведення) в місці можливого протікання, експертом було визначено, що пошкоджень і деформацій у внутрішніх системах обладнання немає.

Висновки апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

За правилами статті 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди.

У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина перша та друга статті 319 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України власність зобов`язує.

Аналогічне положення відтворено у частині четвертій статті 319 ЦК України.

Зазначена правова позиція в подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 562/2502/16-ц.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 червня 2020 року було складено акт про залиття квартири АДРЕСА_3 .

Згідно висновку експертного дослідження, розмір завданої шкоди внаслідок залиття становить 2354 грн.

За результатами експертизи призначеної судом встановлено, що причиною затоплення кухні квартири НОМЕР_2 - це виконання сантехнічних робіт власниками квартири НОМЕР_1 в приміщенні кухні, а саме це можливо при встановленні кухонної та пральної техніки, які наявні в кухні, сантехнічного обладнання , приладу для обліку витрат вод, що проходить по водопроводу, т.я. при огляді ознак зносу систем квартири НОМЕР_1 (водопостачання, каналізації та водовідведення) в місці можливого протікання, експертом було визначено, що пошкодження і деформації у внутрішніх системах обладнання відсутні.

Отже, суд першої інстанції, встановивши причинно-наслідковий зв`язок між залиттям квартири позивача та спричиненою позивачу матеріальною шкодою, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для цивільно-правової відповідальності відповідачів, які є власниками квартири з якої відбулося затоплення, і які зобов`язані були забезпечити безпечну експлуатацію системи водопостачання в належній їм квартирі.

За таких обставин, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність бездіяльності відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття належної позивачу квартири, відповідачі, в свою чергу, не спростували належними та допустимими доказами своєї вини (бездіяльності) у залитті належної позивачу квартири, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, врахувавши акт про залиття та висновок експерта, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Будь-яких доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так з матеріалів справи вбачається, що за проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 3000 грн (а.с.8), за надання правової допомоги 3500 грн (а.с.9), за проведення судової експертизи 4000 грн (а.с.146).

Як вбачається з матеріалів справи та рішення суду позивач просив стягнути з відповідачів 2354 грн матеріальної шкоди та моральну шкоду в сумі 10000 грн на загальну суму 12354 грн, суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково на суму 3354 грн, тобто на 27,14 % від суми позову.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 3000 грн х 27,14 % = 814,20 грн за проведення експертного дослідження, 3500 грн х 27,14 % = 949,90 грн за надання правової допомоги, 4000 грн х 27,14 % = 1085 грн витрат на оплату проведеної експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду слід змінити, зменшивши судові витрати, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, а саме витрати за проведення експертного дослідження зменшити з 3000 грн до 814,20, витрати на правову допомогу з 2500 грн до 949,90 грн та розмір витрат на оплату судової експертизи з 4000 грн до 1085,60 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, із позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору (1362 грн), пропорційно до задоволеної суми (72,86 %), що становить 992,35 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 липня 2021 рокув частині розподілу судових витрат змінити шляхом зменшення судових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а саме витрати за проведення експертного дослідження зменшити з 3000 грн до 814,20, витрати на правову допомогу з 2500 грн до 949,90 грн та розмір витрат на оплату судової експертизи з 4000 грн до 1085,60 грн.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,35 грн по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.В. Радченко

Судді Л.В. Базіль

І.В. Вейтас