Справа № 645/7422/20>
Провадження № 2/645/689/21>
13 вересня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Мартинової О.М.,
секретар судового засідання - Кривченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є донькою відповідача ОСОБА_2 та на день звернення до суду з позовом є повнолітньою особою. Навчається на денному відділенні 2-го курсу медичного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна за рахунок коштів державного бюджету та відповідно до довідки з місця навчання № 137 від 03.03.2021 року, з лютого 2021 року стипендію не отримує та отримувати не буде. При цьому, зазначає, що її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з неї не може надавати їй кошти на утримання, так як внаслідок перенесеної хвороби має інвалідність третьої групи відповідно до довідки від 30.09.2020 року. Також, зазначила, що відповідач добровільно допомогу на її утримання не надає, проте позивач вважає, що останній має таку можливість, оскільки працює директором ТОВ «Альфахімтрейд».Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. На електрону адресу суду надала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі.
Представник позивача - Кучінська Ірина Семенівна, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2020 року, в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що позивні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, розгляд справи проводити за її відсутності та позивача.
Відповідач та його представникОСОБА_8 , яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 11.03.2021 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленісвоєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Відзив на позовну заяву та клопотань щодо перенесення розгляду справи до суду не надходило.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що батьками позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до положеньст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Отже, однією з підстав права на утримання після досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, є продовження навчання.
Згідно довідки № 0202/14у від 04.03.2021 року, виданої начальником Управління якості освіти Харківського Національного Університету ім. В.Н. Каразіна ОСОБА_9, ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу медичного факультету денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. Зарахована на загальних підставах з 01.09.2019 року на 1 курс навчання за освітньо-професійною програмою - магістр (наказ № 0210-05/1266 від 01.08.2019 року.) Передбачений термін закінчення навчання за освітньо-професійною програмою магістр - 30.06.2025 року.
Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Таким чином, закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох з батьків.
Крім того, згідно ч. 2ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
В позовній заяві зазначено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача у добровільному порядку не надає.
Мати - ОСОБА_3 , є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 30.09.2020 року.
З тексту позовної заяви вбачається що, ОСОБА_7 проживаю разом з позивачем, при цьому не може надавати кошти на утримання своєї повнолітньої донки.
Відповідачем чи його представником не було надано належних доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки.
Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 № 137 від 03.03.2021 року, видану Харківським Національним університетом ім.. В.Н. Каразіна, в січня 2021 року нарахована сума в розмірі 1340,30 грн., в лютому 2021 року нарахована сума в розмір 0,00 грн. Загальна сума доходу за період навчання з січня 2021 року по лютий 2021 року 1340,30 грн.
Положеннями частини першої статті 191 СК Українизакріплено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки повнолітній донька - ОСОБА_1 продовжує на теперішній час навчання, є студентом денної форми навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, позивні вимоги законні та обґрунтовані.
Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй доньки матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебуванні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.
Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК Українизасад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягненняОСОБА_1 двадцяти трьох років за умови навчання.
Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зі відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно починаючи з 14.12.2020 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягненняОСОБА_1 двадцяти трьох років за умови навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване увстановленому порядку місце проживання(перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 01 жовтня 2021 року.
Суддя -