Ухвала

Іменем України

24 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 761/12112/19

провадження № 61-12786ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року у складі судді: Савицького О. А., та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Андрієнко А. М., Соколової В. В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. щодо оцінки майна.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця Каращук К. Л. перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 409 905,17 грн. Постановою приватного виконавця від 13 липня 2020 року у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань визначення вартості автомобіля Nissan Juke, номерний знак НОМЕР_1 . На виконання постанови ТОВ «Приватна експертна служба» складно висновок про вартість вказаного автомобіля станом на 13 липня 2020 року у розмірі 222 540 грн без ПДВ. Копію постанови від 13 липня 2020 року та копію висновку ОСОБА_3 отримано 21 липня 2020 року. Не погодившись із результатами дослідження, ОСОБА_1 23 липня 2020 року звернувся до ФОП ОСОБА_4 , яким 28 липня 2020 року надано висновок про вартість автомобіля у розмірі 304 377,00 грн.

ОСОБА_1 вказував, що висновок ТОВ «Приватна експертна служба» складено без огляду автомобіля, що вплинуло на правильність визначення його вартості, невірно визначено колір автомобіля (сірий), тоді як колір синій, що також ставить під сумнів наявність зв`язку між висновком та об`єктом дослідження.

ОСОБА_1 просив:

поновити строк на подання скарги;

визнати протиправною та скасувати оцінку (вартість майна), визначену у висновку від 13 липня 2020 року про вартість майна (в сумі 222 540 грн. без податку на додану вартість), складеного ТОВ «Приватна експертна служба» в особі оцінювача Свертока С. В., на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. від 13 липня 2020 року у виконавчому провадженні № 61427612 про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. утриматись від використання у виконавчому провадженні № 61427612 з метою примусового виконання виконавчого листа №761/12112/19 від 27 лютого 2020 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва оцінки (вартості майна), визначеної у висновку від 13 липня 2020 року про вартість майна (в сумі 222 540 грн без податку на додану вартість), складеного ТОВ «Приватна експертна служба» в особі оцінювача Свертока С. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , як на підставу для задоволення скарги, посилався на неправомірність оцінки майна, оскільки оцінювачем не проведено його огляд, а тому діями приватного виконавця були порушені його права. Разом з тим, судом встановлено, що звіт містить відомості про огляд суб`єктом оціночної діяльності об`єкту оцінки, при цьому жодних доказів на спростування вказаної обставини заявником надано не було. Під час вчинення дій, пов`язаних із призначенням оцінювача у виконавчому провадженні № 61427612, які оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень і права чи свободи ОСОБА_1 діями приватного виконавця порушені не були.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що 15 липня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про оцінку майна, складений 13 липня 2020 року ТОВ «Приватна експертна служба» (оцінювач Свертока С.В.), згідно із яким вартість транспортного засобу становить 222 540 грн. 15 липня 2020 року приватним виконавцем направлено повідомлення щодо результатів оцінки об`єкта сторонам виконавчого провадження та роз`яснено про можливість оскарження в 10-денний строк цих результатів у разі незгоди з ними. Станом на 27 липня 2020 року на адресу приватного виконавця заяв про незгоду з результатами оцінки майна не надходило, у зв`язку з чим приватним виконавцем направлено на адресу ДП «Сетам» заяву від 27 липня 2020 року на реалізацію арештованого майна. Відповідно до протоколу №497871 проведення електронних торгів від 18 серпня 2020 року, торги відбулись, ціна продажу - 258240 грн. 21 серпня 2020 року приватним виконавцем складено акт про проведені торги з реалізації арештованого рухомого майна. ОСОБА_1 стверджував, що при складенні ТОВ «Приватна експертна служба» звіту автомобіль не був оглянутий. Разом з тим, суд указав, що відповідно до даних цього звіту (розділ 8) об`єкт оцінки був оглянутий і згідно даних виконавчого провадження об`єкт оцінки фізично перебував на зберіганні у ДП «СЕТАМ». Між тим, відповідно до даних звіту, що складений ФОП ОСОБА_5 , для виконання оцінки були надані лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та заява на оцінку (розділ 2 звіту), розрахунок вартості проводився на основі інформації замовника (розділ 4 звіту). Щодо даних про колір, то апеляційний суд указав, що ні звіт, що складений на замовлення приватного виконавця, ні звіт, складений на замовлення боржника, не містять відомостей про те, що колір автомобіля використовувався як коригуючий показник для визначення його вартості. При цьому відомості звіту містять інформацію про об`єкт дослідження, зокрема, про унікальний номер автомобіля (VIN) і з урахуванням іншої інформації немає підстав для висновків про огляд іншого автомобіля, ніж той, що належить боржнику. Тому доводи скарги щодо чинників, які могли б вплинути на встановлення вартості автомобіля, спростовуються матеріалами справи.

При відхиленні доводів скарги в частині відмови суду у призначенні автотоварознавчої експертизи, апеляційний суд вказав, що частина 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» забезпечує учасникам виконавчого провадження оскаржити результати визначення вартості чи оцінки майна у судовому порядку. Для обставин цієї справи таким порядком є оскарження дій виконавця. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що критичний розгляд та надання висновків щодо повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовим актам з оцінки майна здійснюється в порядку рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (стаття 4). Згідно із частиною 1 статті 13 цього Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Отже, надання оцінки звіту можливо як судом, з огляду на доводи скаржника та залежно від питань (ті, які є процедурними і прямо визначені у законі чи підзаконному нормативному акті та можуть бути вирішені судом, наприклад, див. постанову Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №755/18751/18), так і в порядку рецензування звіту (питання, що потребують спеціальних знань і навичок, у зв`язку із чим потребують залучення фахівця). Тому суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про відмову у призначенні експертизи.

ОСОБА_1 29 липня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 11 серпня 2021 року ці недоліки було усунуто, зокрема подано уточнену касаційну скаргу, у якій ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням судами норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що оцінювачем не проведено огляд майна, що вплинуло на вартість об`єкта оцінки у звіті від 13 липня 2020 року, яка є значно нижчою від ринкової вартості. У звіті ТОВ «Приватна експертна служба» зазначено колір автомобіля сірий, а за технічним паспортом колір автомобіля синій, тому виникає питання стосовно якого автомобіля складено звіт про оцінку вказаного майна. ОСОБА_1 зазначає, що цей факт не досліджувався судом першої інстанції. Суди не урахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 та від 21 жовтня 2020 року у справі № 755/18751/18. У суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення незалежної автотоварознавчої експертизи, у задоволенні якого відмовлено, що свідчить про необ`єктивний розгляд справи та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. перебуває виконавче провадження № 61427612 з примусового виконання виконавчого листа № 761/12112/19, виданого 27 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 323 500 грн, процентів у сумі 17 096,75 грн та інфляційних втрат в сумі 65 249,95 грн.

01 липня 2020 року приватним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна боржника, а саме належного йому транспортного засобу марки «Nissan», модель «Juke», номерний знак НОМЕР_1 , а також в той же день вказане майно передано представнику ДП «Сетам» на підставі акту прийому-передачі.

13 липня 2020 року приватним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якою суб`єктом оціночної діяльності призначено ТОВ «Приватна експертна служба» для визначення вартості транспортного засобу. 15 липня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про оцінку вказаного майна, складений 13 липня 2020 року ТОВ «Приватна експертна служба» (оцінювач Свертока С. В.), згідно із яким вартість транспортного засобу становить 222 540,00 грн.

15 липня 2020 року приватним виконавцем направлено повідомлення щодо результатів оцінки об`єкта сторонам виконавчого провадження та роз`яснено про можливість оскарження в 10-денний строк цих результатів у разі незгоди з ними.

Станом на 27 липня 2020 року на адресу приватного виконавця заяв про незгоду з результатами оцінки майна не надходило, у зв`язку з чим приватним виконавцем направлено на адресу ДП «Сетам» заяву від 27 липня 2020 року на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до протоколу № 497871 проведення електронних торгів від 18 серпня 2020 року, торги відбулись, ціна продажу - 258 240,00 грн.

21 серпня 2020 року приватним виконавцем складено акт про проведені торги з реалізації арештованого рухомого майна.

При зверненні із скаргою у січні 2021 року боржник посилався на те, що звіт про оцінку транспортного засобу, який складений 13 липня 2020 року ТОВ «Приватна експертна служба» неправомірний, оскільки оцінювачем не проведено огляд автомобіля.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частини третьої, п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення зі скаргою).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зроблено висновок, що «право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. На думку Великої Палати Верховного Суду, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця»

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Суди встановили, що звіт містить відомості про огляд суб`єктом оціночної діяльності об`єкту оцінки, при цьому жодних доказів на спростування вказаної обставини заявником надано не було. Під час вчинення дій, пов`язаних із призначенням оцінювача у виконавчому провадженні № 61427612, які оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л. діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень і права чи свободи ОСОБА_1 діями приватного виконавця порушені не були.

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков