Справа № 212/5987/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Крівцової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна,

встановив:

У липні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 , Перкін В.П., звернувся з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 03 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., на підставі виконавчого напису №41479 виданого 16.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відкрито виконавче провадження ВП № 64352929 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням діючого законодавства України, документи не свідчать про безспірність суми заборгованості, не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості, виконаний напис вчинено за період більше трьох років.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 41479 від 16.12.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості.

15 липня 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», Київського державного нотаріального архіву копії матеріалів нотаріальної справи, які були підставою вчинення виконавчого напису від 16.12.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41479, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 33 128,88 гривен.

Представник відповідача отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та витребування доказів, відзив на позов не надав, однак на виконання ухвали про витребування доказів надав документи, які буди надані приватному нотаріусу та буди підставою для вчинення виконавчого напису.

Треті особи повідомлялися про розгляд справи, однак не надали письмові пояснення щодо предмету спору.

Крім того, на виконання ухвали суду від 15 липня 2021 року від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист, з якого вбачається, що приватний нотаріус Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання.

28 вересня 2021 року на виконання ухвали суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №41479 від 16.12.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 41479, згідно якого запропоновано звернути стягнення заборгованості з громадянки ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором № 501 від 31.10.2019 року, який укладений між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Кривий Ріг, зареєстрованої АДРЕСА_1 .

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною.

Так, відповідачем надано копії документів на виконання ухвали суду про витребування доказів, які буди надані ним приватному нотаріусу Хара Н.С. для вчинення виконавчого напису, а саме копія заяви ОСОБА_1 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія заяви про вчинення виконавчого напису, копія виписки з рахунку ОСОБА_1 та копія довіреності представника відповідача.

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що приватний нотаріус з наданих його документів не міг встановити чи є заборгованість боржника безспірною.

Крім того, під час розгляду справи суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу будь-які інші документи, передбачені переліком, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки приватним нотаріусом не надано такої інформації, та документи нотаріального архіву приватним нотаріусом до Київського державного нотаріального архіву не передавалися.

В той же час, відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду відзив на позовну заяву не надав та долучив до справи лише копію заяви ОСОБА_1 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копію заяви про вчинення виконавчого напису, копію виписки з рахунку ОСОБА_1 та копію довіреності представника відповідача, однак відповідачем не наданий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 на час звернення до нотаріуса, з якого можливо було б встановити момент порушення відповідачем заборгованості, порядок нарахування та обрахунок відсотків згідно умов договору, не свідчить про її наявність та безспірність.

Крім того, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором.

При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Суд зазначає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18).

Таким чином, зважаючи, що позивач виконав всі передбачені процесуальним законом вимоги щодо надання доказів, суд не може відмовляти у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів на доведення своїх позовних вимог, оскільки позивач не може довести ту обставину, існування якої він заперечує, отже у нього не може існувати матеріальних доказів наявності певної обставини, а саме відсутності у нього боргових зобов`язань перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Зважаючи, що відповідачем не було надано до приватного нотаріуса документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 501 від 31.10.2019 укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , виконавчий напис від № 41479 від 16 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 501 від 31.10.2019 року в розмірі 33128,88 гривен підлягає скасуванню.

За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з АТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 15, 16,18 ЦК України, відповідно до ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 41479 від 16 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 33128,88 гривен, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, офіс 215

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 11, приміщення 25, офіс 57

Повний текст рішення суду складений та підписаний 04 жовтня 2021 року.

Суддя: О. Н. Борис