Житомирський апеляційний суд
Справа №2-354/12 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ляшук М.В.

з участю представників учасників виконавчого провадження

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Кузнєцова Д.В.

у цивільній справі №2-354/12 за скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пасенко Валентин Петрович, на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни. Просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. щодо визначення вартості майнового комплексу загальною площею 735,3 кв.м. у складі міні-цеха по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів (літера «А») та холодильної камери з побутовими приміщеннями (літера «Б»), розташованого на земельній ділянці, цільове призначення: для комерційного використання (обслуговування магазину), кадастровий номер: :03:000:0134 загальною площею 0,12 га. за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 698 831,00 грн. на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ОЦІНКА ПРЕМІУМ СТАНДАРТ».

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07 липня 2021 року клопотання задоволено. Призначено у справі комплексну судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизи, проведення якої доручено судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр будівельних та земельних експертиз», що знаходиться за адресою: 10014, м. Житомир, вул. Миколи Лисенка, 16, офіс 6.

На вирішення експерта при проведенні судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи поставлено наступні питання:

1.Яка ринкова вартість майнового комплексу загальною площею 735,3 кв.м., у складі міні-цеха по переробці риби та м`яса із магазином продовольчих товарів (літера «А») та холодильної камери з побутовими приміщеннями (літера «Б»), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21 грудня 2020 року?

2.Яка ринкова вартість земельної ділянки із цільовим призначенням: для комерційного використання (обслуговування магазину), кадастровий номер: :03:000:0134 загальною площею 0,12 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21 грудня 2020 року?

Копію ухвали направлено експерту для виконання.

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на боржника ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

У поданій через свого представника ОСОБА_2 апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна просить вказану ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що відповідно до ст.450 Закону України «Про виконавче провадження» розгляд скарг не передбачає призначення будь-яких експертиз в рамках розгляду скарги на дії, рішення виконавця, оскільки суд за результатами розгляду такої скарги у стислі строки лише встановлює відповідність чи невідповідність дій виконавця нормам закону. Також вказує, що боржник не оскаржував постанову виконавця про опис та арешт майна. Крім того, даний об`єкт оцінки наразі належить іншій особі, яка проводить ремонтні роботи, і може не допустити експерта для проведення експертизи. Апелянт вважає, що отримавши примірник скарги ОСОБА_1 , з метою підтвердження законності проведення оцінки арештованого майна та керуючись нормами діючого законодавства України, нею було замовлено рецензування звіту про оцінку майна. Натомість боржник відповідного клопотання не заявляв.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що представником скаржника ОСОБА_3 було подано суду клопотання про призначення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи. В обґрунтування клопотання представник зазначив, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ОЦІНКА ПРЕМІУМ СТАНДАРТ», складеного на замовлення приватного виконавця, ринкова вартість об`єкта оцінки (без ПДВ), а саме: майновий комплекс загальною площею 735,3 кв.м., у складі міні-цеха по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів (літера «А») та холодильної камери з побутовими приміщеннями (літера «Б»), розташований на земельній ділянці, цільове призначення: для комерційного використання (обслуговування магазину), кадастровий номер; :03:000:0134 загальною площею 0,12 га, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , розрахована в рамках порівняльного підходу, станом на 21 грудня 2020 року (курс НБУ 100 $ = 2783 грн.) становила: 698 831,00 грн. Під час підготовки скарги на дії державного виконавця з метою визначення вартості згаданого вище об`єкта оцінки боржник звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , відповідно до висновку якого ринкова вартість майнового комплексу із земельною ділянкою становить 1 499 277,00 грн., що більше ніж вдвічі перевищує вартість, визначену ТОВ «ОЦІНКА ПРЕМ1УМ СТАНДАРТ». Тому, для прийняття об`єктивного рішення у справі та усунення розбіжностей щодо вартості майна, визначеної оцінювачем на підставі постанови виконавця та вартістю майна, визначеною на замовлення боржника, необхідно встановити дійсну ринкову вартість майнового комплексу та земельної ділянки шляхом проведення відповідних судових експертиз.

Висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання заявника є обгрунтованими, виходячи з наступного.

Так, як передбачено ст.11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до положень ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч.5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч.1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановить відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Також, ч.2 ст.102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є оцінка майна. При цьому, скаржник не погоджується з оцінкою майна, яка була визначена ТОВ «ОЦІНКА ПРЕМ1УМ СТАНДАРТ» на підставі постанови приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), у редакцій від 15 грудня 2017 року, заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За змістом статті 57 Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, а саме те, що, як вбачається, предметом доказування є ринкова вартість майна, на яке було звернуто стягнення, а наявні в матеріалах справи висновки щодо визначення такої вартості містять суттєві розбіжності, колегія суддів приходить до висновку про наявність у суду першої інстанції підстав для задоволення клопотання представника боржника про призначення судової експертизи, адже вказані процесуальні дії спрямовані на забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин, які мають значення для справи, на забезпечення рівності прав учасників щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, у тому числі і щодо доведення ними тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Крім того колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги стосовно того, що боржник повинен був звернутися до виконавця із заявою про незгоду з визначеною вартістю майна, безпідставними, з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зроблено висновок, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

З урахуванням наведеного скаржник після отримання повідомлення про результати визначення вартості майна відповідно до норм чинного законодавства має право звернутися до суду із скаргою на дії приватного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника.

Водночас, слід зауважити, що жодний доказ, зокрема висновок експерта, не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: