ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9004/21 Справа № 175/2219/17 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Демченко Е.Л. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей,-

в с т а н о в и в:

За наслідками автоматичного розподілу справ колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Куценко Т.Р., суддів: Демченко Е.Л.,Макаров М.О. розподілена цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду.

Втім, ретельно ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за необхідне заявити у даній справі самовідвід, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Демченко Е.Л. та суддів: Куценко Т.Р., Макарова М.О. переглядалась ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року. Ухвалою суду закрито провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки її розгляд не підсудний судам України та має розглядатися відповідним судом іноземної держави виходячи з предмету позову. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року скасовано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року та повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року суд першої інстанції закрив провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки її розгляд не підсудний судам України.

Тобто,мною вже була висловлена позиція з приводу спору між вказаними сторонами, що може викликати у сторін сумніви в неупередженості або об`єктивності суддів, що є підставою для самовідводу.

Керуючись ст.ст. 33, 36-41 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Взяти самовідвід по цивільній справі №175/2219/17 (апеляційне провадження №22-ц/803/9004/21) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей.

Справу передати до Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Е.Л.Демченко