Справа № 361/595/21
Провадження № 2/361/2008/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря позивача Латчук Д.Р.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтувала тим, що 10 червня 2014 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київській області, складено відповідний актовий запис за № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини змінено на " ОСОБА_2 ".

Позивач зазначає, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17 травня 2019 року, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбний відносин з 01.01.2020 року.

Вважає, що відповідач матеріально забезпечений, так як працює таксистом на їх автомобілі та отримує власний дохід, однак у зв`язку з погіршенням сімейних відносин, розірванням шлюбу та роздільним проживанням, вони не можуть дійти згоди з приводу утримання їх дитини.

Їх син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відвідує ясельну групу «Сонечко» в Дитячому навчальному закладі виконавчого комітету Калинівської сільської ради «Малятко». Сама позивач знаходиться у декретній відпустці та отримує допомогу при народженні дитини.

Відповідач у розвитку, вихованні, утриманні спільної дитини участі не приймає, грошові кошти на відпочинок, одяг, лікування, повноцінне харчування не виділяє.

З огляду на вищевикладене, вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 3000,00 грн. та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічого віку у розмірі 5000,00 грн. також зазначила, орієнтовна сума судових витрат, які вона очікує понести становить 10 000,00 грн., тому просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

17 лютого 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 травня 2021 року.

06.05.2021 року відповідач подав відзив, в якому позов визнав частково та зазначив, що він приймає участь в утриманні сина в міру своїх можливостей, та коли позивачка не перешкоджає спілкується з ним. Вважає, що судові витрати за великі, оскільки ці кошти можна було б витратити на дитину. Не визнає суми, які позивач просить суд стягнути з нього на свою користь, тому що він не має стабільного заробітку або постійного місця роботи. Ніяких витрат на придбання рухомого чи нерухомого майна в нього не було.

Зазначив, що позивач отримує допомогу при народженні дитини, а також вона зареєстрована як ФОП та має відповідний стабільний заробіток. В нього ж на утриманні знаходиться мама похилого віку. На даний час йому не вдається знайти постійне місце роботи.

Проте він повністю приймає участь в утриманні та вихованні дитини, всі комунальні послуги сплачує він.

Тому вважає, що реально він може сплачувати 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 1000,00 грн. та 50% прожиткового мінімуму для дорослих працездатних осіб, що становить 1135,00 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з`являлись. 27 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_6 подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити та розглядати справу у їх відсутність.

26 серпня 2021 року відповідач подав до суду уточнення до відзиву, в яких посилався на те, що він в повній мірі приймає участь у розвитку та вихованні дитини, коли мати не перешкоджає йому, а також несе повне матеріальне забезпечення їх дитини та позивачки. А саме те, що стосується витрат на відпочинок, одяг, лікування, повноцінне харчування дитини та дружини.

У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, не заперечував сплачувати на утримання дитини 2000 грн. щомісячно, на утримання дружини сплату аліментів взагалі заперечував.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10 червня 2014 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київській області, складено відповідний актовий запис за № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини змінено на " ОСОБА_2 ".

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17 травня 2019 року, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно довідок № 43 від 18.01.2021 року та №1019 від 19.08.2021року, наданих виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, син сторін ОСОБА_5 перебуває на утриманні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно довідки, виданої ДНЗ «Малятко», ОСОБА_5 відвідує ясельну групу «Сонечко» в Дитячому навчальному закладі виконавчого комітету Калинівської сільської ради «Малятко».

Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною довідкою Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області №11 від 20.01.21 року, а відповідач офіційно непрацевлаштований.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, заслухавши думку сторін, вивчивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути із відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 та аліменти в розмірі 1240 грн. 00 коп. на утримання ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дати пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 25 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 1240 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, на її утримання починаючи з 25 січня 2021 року і до виповнення дитиною трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.