28.09.2021
Справа № 642/6331/21
Провадження № 2/642/2249/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради про зобов`язання відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, у якому просили зобов`язати відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом знесення самовільно зведеної прибудови до будинку літ. А-1 зі сторони воріт та заїзду на територію домоволодіння за власний рахунок протягом одного місяця з дня постановлення рішення. Зобов`язати відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом переобладнання самовільних будівель у сараї за власний рахунок.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору. Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до п/п 2 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачі звернулись з двома вимогами немайнового характеру, тому повинні сплатити судовий збір у сумі 1 816 грн. та відповідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачі у позові не зазначили реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідача ОСОБА_4 за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), а також ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачі не чітко викладають обставини, якими обгрунтовують позовні вимоги.

Так, звертаючись до суду із позовом, позивачі зазначили, що відповідач ОСОБА_5 вчинила самочинне будівництво переобладнала об`єкти спільної власності на своє особисте житло, а саме житловий будинок П-2 та житлову прибудову П-1, прибудову літ. п. Однак, в прохальній частині позивачі просять знести самовільно зведену прибудову літ. А-1, про яку по тексту позову взагалі не йде мова.

Позивачами також у позові не зазначено та не надано суду жодних доказів щодо звернення до відповідних державних органів у сфері містобудівної діяльності щодо наявності самочинного будівництва.

Крім того, вирішуючи питання про знесення нерухомого майна, суди в кожному випадку з`ясовують, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню. За необхідності з`ясування питань, що виникають при розгляді справи і потребують спеціальних знань. Невстановлення вказаних обставин унеможливлює виконання такого рішення. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19.04.2017 у справі № 6-129цс17.

Таким чином, прохальна частина позову не конкретизована в частині зазначення та конкретизації частини будівлі, яка підлягає знесенню.

Крім того, як вбачається з наданих матеріалів справи, рішення суду № 2-2412/11 від 25.10.2011 набрало чинності та ніким не оскаржувалось.

Визначення змісту позовних вимог є правом саме позивача, тому позивачу необхідно чітко визначити зміст позовних вимог у прохальній частині та зазначити з кого та на чию користь необхідно стягнути моральну шкоду, а також правильно, структуйовано викласти зміст позовної заяви.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3).

При цьому, пунктом вказаної 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві.

У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Позовна заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад докази причино-наслідкового зв`язку між завданою шкодою позивачу та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надати позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, Законом «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради про зобов`язання відновлення становища, яке існувало до порушення залишити без руху.

Надати позивачам строк протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважитись неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов