Провадження номер 2/741/493/21
Єдиний унікальний номер 741/888/21
РІШЕННЯ

іменем України

04 жовтня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом. Спадщину він прийняв. Спадкова справа відкрита в Носівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частини житлового будинку, що належала ОСОБА_2 як члену колишнього колгоспного двору. Також позивач звертався до державного реєстратора з метою реєстрації за ним права власності на 1/2 частини вищевказаного будинку, яка має належати йому як члену ліквідованого колгоспного двору, однак отримав відмову в реєстрації за ним права власності на вищевказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості.

Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності:

- на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 ;

- на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , як членом ліквідованого колгоспного двору.

Ухвалою від 22 липня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04 жовтня 2021 року.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання направив до суду заяву, у якій указав, що він підтримує свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності за наявними у справі письмовими доказами.

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому зареєстрованими значаться: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 7/1-18/215 від 01 березня 2021 року (а. с. 9).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 17 травня 2013 року секретарем виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради Білик С.М., яким все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією заповіту (а. с. 14) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 36). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлого ОСОБА_2 заведено спадкову справу за № 164/2020 (а. с. 32-34).

Згідно з копією спадкової справи позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 1/2 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 стала належати позивачеві як спадкоємцеві за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 290/02-31 від 23 березня 2021 року (а. с. 17).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також у судовому засіданні встановлено, що позивач з метою реєстрації за ним права власності на 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належить йому як члену ліквідованого колгоспного двору, звертався до державного реєстратора Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Державний реєстратор відмовив позивачеві ОСОБА_1 у реєстрації за ним права власності на спірний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості, як підстава державної реєстрації права власності в ДРРП, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59264161 від 14 липня 2021 року (а. с. 11).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 18-21).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 27 квітня 2021 року становить 80000 грн. (а. с. 22).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1816 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5а).

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1268, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 90,0 кв. м житловою площею 57,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 90,0 кв. м житловою площею 57,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений в АТ КБ «ПриватБанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач кошті в - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 08 липня 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина