1Справа № 335/6354/21 2/335/2340/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію. Позов обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії.29.01.2021р. було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 71548,11грн на підставі листа Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області №54 від 17.03.2020р. Після звернення із необхідним пакетом документів до Розівського відділу обслуговування громадян ПФУ в Запорізькій області. 13.05.2021р. на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 47913,49грн, що на 23634,62грн менше суми, зазначеної у свідоцтві про спадщину.

З телефонної розмови із представником ПФУ мені стало відомо, що суму виплати було зменшено відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважає дії відповідача незаконними і порушують права позивача на отримання спадщини, у зв`язку з позивач просив суд зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області виплатити мені недоотриману пенсію у розмірі 23634,62грн. згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.01.2021р.Стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області судовий збір у розмірі 908,00грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2021 року відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Витребувано у ГУПФУ в Запорізькій області інформацію про фактичний розмір нарахованої, але не отриманої померлої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.07.2014 року по 30.09.2019 року.

20.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувана інформація.

Згідно відзиву відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком з серпня 2014 року.

Нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена за результатами обміну інформацією між Реєстром застрахованих осіб та Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загального соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136.

За життя ОСОБА_2 до управління щодо поновлення нарахування та виплати пенсії не зверталася та дії управління щодо припинення виплати пенсії не оскаржувала.

У зв`язку з надходженням до управління запиту нотаріуса щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , була попередньо розрахована сума для виплати недоотриманої пенсії згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). 23.02.2021 року Позивач звернувся до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Із свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 29.01.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області (спадкова справа № 68/2020 зареєстровано в реєстрі за № 479), вбачається, що спадщина складається з недоотриманої пенсії, що належить ОСОБА_2 , за період з 10.03.2017 по 31.10.2019 у розмірі 71548 грн. 11 коп., згідно довідки управління №54 від 17.03.2020.

Проте, у довідці № 54 від 17.03.2020 також було зазначено, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Оскільки Позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину за законом лише 23.02.2021 року, то розрахунковий період виплати недоотриманої пенсії з урахуванням вимог ст.. 46 Закону № 1058-ІУ (не більш ніж за три роки до дня звернення) складає з лютого 2018 року по місяць смерті пенсіонерки ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, а сума недоотриманої пенсії - 47913,49 грн., яка й була виплачена, що підтверджується Позивачем.Таким чином, вимога позивача про стягнення з управління на його користь недоотриманої суми пенсії в розмірі 23634,62грн. є необгрунтованою.

Посилаючись на викладене відповідач вважає вимоги необґрунтованою.

Ухвалою суду від 09.09.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином, у позові просив суд розглядати справу у відсутність позивача, а також подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача під час судового розгляду приходить до наступного висновку.

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №168.

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 29.01.2021 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області (спадкова справа № 68/2020 зареєстровано в реєстрі за № 479), вбачається, що спадщина складається з недоотриманої пенсії, що належить ОСОБА_2 , за період з 10.03.2017 по 31.10.2019 у розмірі 71548 грн. 11 коп., згідно довідки управління №54 від 17.03.2020.

13.05.2021р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти від УПФУ у розмірі 47913,49грн, що не спростовано відповідачем і що на 23634,62 грн. менше суми, зазначеної у свідоцтві про спадщину.

Відповідач посилається на ті обставини, що позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину за законом лише 23.02.2021 року, то розрахунковий період виплати недоотриманої пенсії з урахуванням вимог ст.. 46 Закону № 1058-ІУ (не більш ніж за три роки до дня звернення) складає з лютого 2018 року по місяць смерті пенсіонерки ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, а сума недоотриманої пенсії - 47913,49 грн., яка й була виплачена, що підтверджується Позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, а тому доводи відзиву в цій частині не заслуговують на увагу.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 частково виплачена недоотримана пенсія, яка належала його померлій бабі ОСОБА_2 , залишок несплаченої суми складає 23634,62 грн.

Отже, оскільки за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримала пенсію у розмірі 71548,11 грн., а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому, як спадкоємець, набув право на отримання невиплаченої пенсії у повному обсязі .

Враховуючи, що судом встановлено порушення прав позивача щодо отримання спадщини після померлої баби, суд приходить до висновку, що його право підлягає захисту саме у спосіб стягнення з відповідача частини недоотриманої пенсії, яка не була виплачена Відповідачем.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу частково виплачено недоотриману пенсію, яка належала померлій ОСОБА_2 , то сума недоотриманої пенсії у розмірі 23634 грн. 62 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , нараховано відповідно дост. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії не заслуговує на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 29.01.2021 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області (спадкова справа № 68/2020 зареєстровано в реєстрі за № 479), згідно до якого, зазначено, що ОСОБА_1 успадкував неотриману за життя пенсію, що належить ОСОБА_2 , за період з 10.03.2017 по 31.10.2019 у розмірі 71548 грн. 11 коп., згідно довідки управління №54 від 17.03.2020.

Суд зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми в повному обсязі.

Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію підлягають частковому задоволенню та суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на його користь суму недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Згідно частини 2статті 141 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем судові витрати підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 908 грн., які у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.12,13,76,81,141,263-265,273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 23634,62 грн (двадцять три тисячі шістсот тридцять чотири) гривні 62 копійки.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання згідно довідки від.02.02.2021 №3244- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - АДРЕСА_3 .

-відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , , адреса місцезнаходження: 69057 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

Повне судове рішення складено 30.09.2021 року .

Суддя: Ю.В. Апаллонова