КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 759/8594/21

провадження №22-ц/824/9900/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року /суддя Ул`яновська О.В./

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду із заявою, просили встановити факти народження, місце народження на тимчасово окупованій території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Севастополь, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Севастополь, мати ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, з урахуванням виправленої у резолютивній частині рішення описки, у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 18-19, 29/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просили рішення скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянти посилались на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважають, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, суд міг за власною ініціативою витребувати ті докази, які, на його думку, необхідні для ухвалення законного рішення по справі окремого провадження, в інтересах малолітніх дітей. Крім того, вони тривалий час проживають на тимчасово окупованій території, народили за цей час двох дітей, та не маючи документів на дітей, оформлених відповідно до діючого законодавства України та через карантинні заходи, не мають можливість перетнути адміністративний кордон із АР Крим для збору доказів на контрольованій території України. У поданій до суду заяві вказано, що для реалізації прав дітей, гарантованих Конвенцією про права дитини, а саме права на державну реєстрацію, на ім`я, право знати своїх батьків тощо, до органів ДРАЦС потрібно надати медичне свідоцтво про народження. Відповідно до абз.5 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Документи, що підтверджують факти народження дітей видано на тимчасово окупованій території, тому вони не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділами реєстрації актів цивільного стану України через їх недійсність (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Таким чином, звернення до суду із заявою про встановлення факту народження осіб на тимчасово окупованій території є єдиною законною можливістю отримати свідоцтва про народження встановленого зразку. Закон вимагає від заявника лише вказати у заяві причини неможливості одержання свідоцтва про народження встановленого зразка, а надання довідки пов`язує лише при встановленні фактів, які підтверджувались належними документами, але вони були втрачені.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні заяви на підставі наступного.

Судом встановлено, що заявники перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва виданого ВРАЦС Запорізького РУЮ Запорізької області, України, актовий запис №52 виданого 12.04.2008 розірвано. /а.с.9/

Заявники зазначають, що після розірвання шлюбу у них народилися діти, в якості доказів ними було надано свідоцтва про народження, що видані на тимчасово окупованій території /а.с. 11,13/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ч. 7 ст. 315 ЦПК України якою прямо передбачено встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 8 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, яким передбачено, що державна реєстрація народження проводиться за заявою про державну реєстрацію народження (додаток 1-1) батьків дитини чи одного з них, а в разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилась дитина або в якому на цей час вона перебуває.

Державна реєстрація народження може також проводитися за заявою в електронній формі, що подається через веб-портал Міністерства юстиції України батьком або матір`ю дитини, яких ідентифіковано шляхом використання кваліфікованого електронного підпису, електронної системи ідентифікації «Bank ID» чи засобу ідентифікації особи, який дає можливість однозначно ідентифікувати заявника.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд першої інстанції вказував на те, що заявниками не надано належних та допустимих доказів того, що вони зверталися з приводу реєстрації факту народження дитини до Чаплинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в порядку, встановленому чинним законодавством України, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Касаційний цивільний суд у складі ВС провів аналіз норм Цивільного процесуального кодексу України, які регламентують процедуру встановлення фактів народження та смерті й встановив, що вимога місцевих судів про необхідність отримання громадянами письмової відмови в органах державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Така позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду доведена до відома апеляційних і місцевих судів листом від 22.04.2021 р.

Таким чином, громадяни мають можливість звертатися безпосередньо одразу до суду для встановлення фактів народження та смерті, що відбулися на тимчасово окупованій території, а отже, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Щодо суті спору, колегія суддів апеляційного суду вказує на те, що у відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Для встановлення судом факту народження особи необхідно надати такі докази, що є підставами для реєстрації дитини, зокрема, медичну довідку про народження дитини.

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Доказом народження особи можуть бути й інші документи, які підтверджують факт її народження, а саме: індивідуальна картка вагітної і породіллі (обмінна карта), акт свідків про народження дитини (батьків, друзів, сусідів) тощо.

До заяви про встановлення факту заявниками, на підтвердження народження дітей та батьківства, додані копія свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_1 від 21.05.2015 р., копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.05.2015р., копія свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_3 від 13.09.2017р., копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 13.09.2017р. Всі документи видані на тимчасово окупованій території України.

Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується вимогами міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а також положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Крім того, апеляційний суд вказує на те, що заяву про реєстрацію народження дитини батьки зобов`язані подати невідкладно, але не пізніше одного місяця з дня народження дитини. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладання на батьків дитини відповідальності, установленої законом.

Якщо заява про реєстрацію народження надійшла після закінчення року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, у цих випадках одночасно подаються документ медичного закладу про народження дитини, медична довідка про стан здоров`я дитини на момент реєстрації народження та документи, які підтверджують походження дитини, а саме: свідоцтво про шлюб батьків, про розірвання шлюбу, про смерть батьків чи одного з них або відповідне рішення суду.

Реєстрація народження провадиться у виняткових випадках, при народженні дитини поза медичним закладом: довідки лікаря, який подав допомогу при пологах, у разі народження дитини вдома без медичної допомоги факт і час народження повинні бути підтверджені підписом двох свідків, присутніх при пологах, із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по батькові, місця проживання і документів, що посвідчують їх особи, документів, що підтверджують факт народження дитини, а також медичним документом про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (приватного лікаря); паспортних документів, що посвідчують особи батьків (одного з батьків). Якщо документ, який посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то відомості про другого з батьків у даному випадку зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб; документа, який є підставою внесення відомостей про батька (свідоцтво про шлюб, заява матері, заява батька про визнання батьківства, спільна заява матері та батька дитини, якщо батьки не перебувають у шлюбі, спільна заява матері та її чоловіка про невизнання чоловіка батьком дитини, спільна заява батька дитини та чоловіка, який перебуває у шлюбі з її матір`ю).

Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі медичного документа про народження, виданого закладом охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини, за спільною заявою батька дитини та чоловіка, який перебуває у шлюбі з її матір`ю.

Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою за умови нотаріального засвідчення справжності підпису заявника на цій заяві.

У цих випадках при складанні актового запису про народження дитини прізвище дитини вказується за прізвищем матері, а по батькові і відомості про батька - відповідно до спільної заяви про визнання батьківства. Якщо батьки (батько) бажають присвоїти дитині прізвище батька, то воно виправляється в актовому записі про народження на підставі вищезазначених документів.

Доводи заявників про неможливість зареєструвати належним чином дітей через карантинні обмеження, не відповідають даті встановлення таких обмежень на початку 2020 року, оскільки діти народились у 2015 та 2017 році.

Крім того, неможливо на підставі наданих документів, а саме свідоцтв про встановлення батьківства, встановити походження дітей від батька, оскільки документи видані на окупованій території України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновків про відмову у задоволенні заяви, у зв`язку з її недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про встановлення факту народження дитини, - відмовити.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: