30.09.2021 року Провадження №2/425/513/21
Справа №425/2403/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань - Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 якою просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 12 серпня 2021 року у справі було відкрито провадження. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 30 вересня 2021 року, 09 годину 00 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області.
30 вересня 2021 року в судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином. Позивач просила розгляд справи здійснити за її відсутності, не заперечувала розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав, позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Позиції учасників у справі.
Позиція позивача, полягала в тому, що квартира АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. В зазначеній квартирі має зареєстроване місце проживання член сім`ї колишніх власників - ОСОБА_2 , який вже тривалий час у квартирі не проживає. Відповідач добровільно не здійснив зняття з реєстрації місця проживання по вищевказаній адресі. А це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження майном.
Позиція відповідача у справі суду не відома, оскільки останній своїм правом на надання суду відзиву на позов не скористався.
Оцінка суду щодо фактів.
09 вересня 2019 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла за себе та від імені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_1 купила, квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8-9). І того ж дня, ОСОБА_1 зареєструвала своє право приватної власності на придбану нею квартиру (а.с.5).
На момент укладення договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_2 мав право користування квартирою та зареєстроване місце проживання в ній (а.с.7).
Але відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 28.07.2021 року, складеного у присутності сусідів-свідків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживає з вересня 2019 року (а.с. 6).
У добровільному порядку ОСОБА_2 зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою не здійснив (а.с. 1-4,7).
06 серпня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням (а.с. 1-4).
Оцінка суду щодо права.
Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, саме власникам майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом.
Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Судом встановлено, що у зв`язку із продажем позивачу квартири АДРЕСА_1 , у осіб які продали кватиру припинилось право власності на вказану квартиру, а тому вони втратили усі правомочності власників щодо цієї квартири, й у тому числі право користування квартирою ними та їхніми членами сім`ї.
Висновок суду по суті позовних вимог.
З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування проданої квартирою.
Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: м. Рубіжне Луганської області, вулиця Володимирська, будинок 39 А, квартира 16 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя - Д.С. Коваленко