Рішення

Іменем України

21 вересня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/630/21

Провадження №2/751/591/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Шишова А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Альфа-банк»

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним правочину про відступлення прав за іпотечним договором, визнання кредитора таким, що прострочив, зменшення розміру збитків та неустойки, розірвання договору іпотеки, -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-банк», у подальшому збільшив та уточнив позовні вимоги, остаточно просить визнати недійсним правочин про відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-банк», визнати АТ «Альфа-банк» таким, що прострочив, зменшити розмір збитків та неустойки до суми заборгованості, що була визначена рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014, до 2 314,14 доларів США, розірвати договір іпотеки від 07.04.2007 (а.с.1-5,105-106, 142-143, 152-153).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2007 між ним та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк», укладено кредитний договір №935/2-002. Також 07.03.2007 між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що перед укладанням кредитного та іпотечного договорів сторони дійшли згоди в питаннях захисту кредитора від збитків, а боржника від погіршення фінансового становища, визначили умови та строки, коли кредитор може звернути стягнення на предмет іпотеки та не допустить збільшення своїх збитків. Повідомив, що внаслідок світової економічної кризи в 2008 році його матеріальне становище значно погіршилось, з 08.04.2009, коли заборгованість становила 4 666,50 доларів США, почав не виконувати зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у кредитора виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак АТ «Укрсоцбанк» умисно почало не вчиняти дії, що визначені кредитним, іпотечним договорами та цивільним законодавством, чим протягом 5 років сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, на 4 967,74 доларів США. Зазначив, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014 стягнуто на користь кредитора 2 314,14 доларів США у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, АТ «Укрсоцбанк» продовжив умисно не вчиняти дії, визначені п. 4.3, 4.4 кредитного договору та п. 4.1, 4.2 іпотечного договору, чим сприяв збільшенню розміру збитків. Зазначив, що з вини кредитора розмір заборгованості за 6 років збільшився на 10 146,46 доларів США і станом на 07.02.2020, через десять років після того, як виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки, становить 12 460,60 доларів США. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та договору іпотеки, вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закону України «Про іпотеку», Цивільного кодексу України, просить визнати АТ «Альфа-банк» кредитором, що прострочив, зменшити розмір збитків та неустойки, а також розірвати договір іпотеки від 07.04.2007 року. Крім того, повідомлень про відступлення прав вимоги за іпотечним договором він не отримував, вимогу про нотаріальне посвідчення правочину про відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням дотримано не було.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.02.2021 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

14.04.2021 представник відповідача подав письмові пояснення (а.с.77-79), відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що за умовами кредитного договору №935/2-002 від 07.03.2007, укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачем, останній отримав кредит в сумі 8 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 13% на рік за весь строк фактичного користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язання було укладено іпотечний договір, відповідно до якого позивач, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк», квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що наявність рішення Апеляційного суду Чернігівської області про стягнення з позивача на користь кредитора заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 314,14 доларів США, яке ОСОБА_1 ще не виконав, не є підставою для припинення його грошового зобов`язання і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законом. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальність за порушення строків розрахунків. Повідомив, що вичерпний перелік для підстав припинення іпотеки визначено в ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Сама по собі наявність судового рішення не припиняє та не змінює правовідносини сторін за договором іпотеки до фактичного погашення вимог кредитора за рахунок примусової реалізації предмета іпотеки. При цьому наявність або відсутність волевиявлення кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки жодним чином не впливає та не порушує прав іпотекодавця. Крім того, відсутні підстави вважати, що банк вчиняв умисні дії, спрямовані на збільшення заборгованості, оскільки саме він вчиняв дії, спрямовані на примусове стягнення заборгованості в судовому порядку, в той як позивач уникав виконання своїх зобов`язань, що підтверджено рішенням суду.

Ухвалою суду від 31.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Треті особи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово в установленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових пояснень не надали.

Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи без участі третіх осіб.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 07.03.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №935/2-002, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 8 000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.03.2012 (а.с.6-7).

07.03.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. (а.с.8-9), згідно якого іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю трикімнатну квартиру житловою площею 40,3 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 270 270,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 314,14 доларів США заборгованості за договором кредиту №935/2-002 від 07.03.2007 (а.с.13-14).

09.07.2019 АТ «Укрсоцбанк» звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.147).

15.10.2019 року рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-банк» з дати, визначеної у Передавальному актів, а саме з 15.10.2019 року (а.с.93).

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-банк» від 15.10.2019 року (а.с.94-98) було вирішено затвердити Передавальний акт (а.с.99-102).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Альфа-банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» (а.с.27-30).

АТ «Альфа-банк» листом від 07.02.2020 року повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з реорганізацією АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-банк», останнє стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», а також що станом на 22.08.2019 заборгованість за кредитним договором без врахування пені складає: прострочену заборгованість за кредитом 4 945, 00 доларів США, прострочені відсотки 6 778,52 доларів США, прострочені комісії 737,08 доларів США (а.с.15-16).

З розрахунку вимог банку станом на 23.12.2019 року вбачається, що загальна сума заборгованості становить 11 723,52 доларів США, у тому числі заборгованість за кредитом 4 945,00 доларів США, заборгованість за відсотками 6 778,52 доларів США (а.с.145-146).

На підставі висновку колегії Міністерства юстиції України від 13.02.2020 (а.с.51-52), наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2020 №827/5 задоволена скарга ОСОБА_1 від 05.10.2019 та скасовані рішення від 28.08.2019 №48411775, від 26.11.2019 №49857271, прийняті державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананком К.В. (а.с.53).

Згідно довідки АТ «Альфа-банк» від 08.07.2021, наданої ОСОБА_1 , станом на 08.07.2021 заборгованість за кредитним договором №935/2-002 від 07.03.2007 становить: непогашені проценти 6 778,52 доларів США, непогашений борг (тіло) 4 945,00 доларів США, непогашені комісії 17 895,65 грн, по пені 14 597,86 доларів США та 6 824,36 грн (а.с.144).

25.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до кредитного відділу «Альфа-банк» з повідомленням про припинення іпотеки на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» (а.с.81)

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в іпотеці (а.с.83-85).

З додатку SENSE SUPERAPP вбачається, що заборгованість за кредитним договором №935/2-002 від 07.03.2007 складає 4 945,00 доларів США (а.с.156-158).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша ст. 611 ЦК України).

Частиною першою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша ст. 546 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцями обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_2 , є правом, а не обов`язком АТ «Альфа-банк». Іпотекодержатель, у відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦК України, вільно, на власний розсуд вирішує скористатися цим правом чи ні.

Водночас нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 12 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Положеннями ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Невиконання відповідачем пунктів 4.1 та 4.2 іпотечного договору не може бути визнане як істотне порушення умов договору, оскільки, як було з`ясовано раніше, звернення стягнення на предмет іпотеки є правом, а не обов`язком кредитора.

Пунктами 4.3 та 4.4 кредитного договору, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, також не передбачено обов`язку кредитора звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 613 ЦК України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадку відмови повернути борговий документ або видати розписку (ч. 4 ст. 545 ЦК України).

Іпотекодавцами іпотечного договору, крім позивача, є також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , останні будь-яких намірів щодо розірвання договору не висловлювали, не подавали і відповідних заяв.

З огляду на вищезазначене, вимога позивача про розірвання договору іпотеки від 07.04.2007 року та визнання АТ «Альфа-банк» кредитором, що прострочив, не підтверджена доказами, які в розумінні ст. 77-80 ЦПК України є належними, допустимими та достатніми, а також є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню і вимоги позивача про зменшення розміру збитків та неустойки до суми заборгованості, що була визначена рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014 року, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 616 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

В судовому засідання не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що АТ «Альфа-банк» порушив зобов`язання за кредитним та/або іпотечним договорами, умисно чи з необережності сприяв збільшенню розміру збитків або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Указане рішення суду від 18.09.2014, яке набрало законної сили, до цього часу не виконано позивачем, що не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

Також, слід зазначити, що продовження АТ «Альфа-Банк» нараховувати заборгованість за кредитним договором до остаточного погашення позичальником своїх зобов`язань, не є підставою для зменшення розміру збитків та неустойки, оскільки будь-яких вимог щодо стягнення збитків та неустойки з позивача, після рішення суду від 18.09.2014, АТ «Альфа-банк» не пред`являє.

Крім цього, не підлягає задоволенню вимога про визнання недійсним правочину про відступлення прав за іпотечним договором від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-банк» з огляду на наступне.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач в обґрунтування позову в цій частині зазначає, що його не повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором, а також не дотримано вимогу нотаріального посвідчення правочину про відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням.

Однак в судовому засіданні встановлено, що між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-банк» не укладався правочин про відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням. АТ «Альфа-банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» у зв`язку з реорганізацією останнього.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (влиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

З моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника, Банк-правонаступник набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу банку, що приєднався до нього, у зв`язку з чим Банк, що приєднується, вважається юридичною особою, у якої відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів.

З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» необхідно відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 632,00 грн (а.с.39-41,121) не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст..ст. 526, 545, 590, 593, 599, 613, 629 ЦК України, суд -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним правочину про відступлення прав за іпотечним договором, визнання кредитора таким, що прострочив, зменшення розміру збитків та неустойки, розірвання договору іпотеки відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 01.10.2021.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Акціонерне товариство «Альфа-банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100, )

Третя особа - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 )

Третя особа - ОСОБА_3 ((місце проживання: АДРЕСА_3 )

Третя особа - ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3

Суддя Н. В. Маслюк