Справа №824/170/21
Провадження: № 22-вк/824/198/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Писаної Т.О. при секретарі Зиль Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у арбітражній справі №25/2019 (у складі голови складу: Аско Похла, арбітрів: Нестиренко Любові Анатоліївни, Бєлоглавека Олесандра) між позивачем Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» (Україна) та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення 867 848,02 доларів США, в тому числі 815 736,91 доларів США заборгованості за надані послуги з транзитного транспортування аміаку за період листопад-грудень 2016 року і 52 111,11 доларів США- 3 % річних, а також відшкодування витрат позивача, понесених ним у зв`язку із захистом своїх інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, і витрат по оплаті арбітражного збору,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 року ПАТ «Тольяттіазот» звернулося до суду з заявою про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року у арбітражній справі №25/2019 (у складі голови складу: Аско Похла, арбітрів: Нестиренко Любові Анатоліївни, Бєлоглавека Олесандра) між позивачем Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» (Україна) та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Тольяттіазот» (Російська Федерація).

Заяву обґрунтовано тим, що Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України (далі МКАС при ТПП України) було винесене рішення, яким в задоволенні позову ДП «Укрхімтрансаміак» (Україна) до ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення 867 848,02 доларів США, а також у відшкодуванні витрат, понесених позивачем у зв`язку із захистом своїх інтересів в МКАС при ТПП України, по оплаті арбітражного збору і витрат на відрядження голови складу арбітражного суду відмовлено. Стягнено з ДП «Укрхімтрансаміак» (Україна) на користь ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) 25 000 євро у відшкодування витрат, понесених відповідачем у зв`язку із захистом свої інтересів у МКАС при ТПП України.

В.о директора ДП «Укрхімтрансаміак» - Двойнос В.А. подав заперечення на заяву про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення МКАС при ТПП України у справі № 25/2019, в яких просить відмовити ПАТ «Тольяттіазот» у задоволенні заяви.

В обґрунтування вказує, що пункт 5 ч. 2 ст. 476 ЦПК України вимагає від заявника зазначити дату отримання рішення міжнародного комерційного арбітражу особою, яка звернулася із заявою. Натомість, заява про визнання ПАТ «Тольяттіазот» не містить такої інформації.

Вказує, що у зв`язку із не оплатою ПАТ «Тольяттіазот» в строк до 9 серпня 2019 року авансу на витрати, арбітр за ПАТ «Тольяттіазот» мав бути призначений Президентом Торгово-промислової палати України. Відповідно ДП «Укрхімтрансаміак» вважає, що призначення арбітра О. Белоглавека відбулось із порушенням Регламенту МКАС при ТПП України, Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та арбітражної угоди сторін.

Зазначає, що рішення МКАС не підлягає визнанню та наданню дозволу на виконання оскільки порушує публічний порядок України, а саме, порушує принцип правової визначеності.

Також зазначає, що дане рішення МКАС порушує конституційні засади юридичної відповідальності, адже ПАТ «Тольяттіазот» здійснив односторонню відмову від виконання зобов`язання та вирішив в односторонньому порядку змінити вартість послуг після їх отримання.

В судовому засіданні представник заявника ПАТ «Тольяттіазот» - адвокат Волков О.Ю. просив заяву задовольнити, надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року у арбітражній справі №25/2019 між позивачем Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» (Україна) та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Тольяттіазот» (Російська Федерація).

Представники ДП «Укрхімтрансаміак» адвокат Гегельська Н.А. та Сіткевич Є.П. просили у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням МКАС при ТПП України у складі голови складу: Аско Похла, арбітрів: Нестиренко Любові Анатоліївни, Бєлоглавека Олесандра від 12 лютого 2020 року, у справі №25/2019 за позовом ДП «Укрхімтрансаміак» (Україна) до ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення 867 848,02 доларів США, в тому числі 815 736,91 доларів США заборгованості за надані послуги з транзитного транспортування аміаку за період листопад- грудень 2016 року і 52 111,11 доларів США- 3 % річних, а також відшкодування витрат позивача, понесених ним у зв`язку із захистом своїх інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, і витрат по оплаті арбітражного збору відмовлено та стягнено з ДП «Укрхімтрансаміак» (Україна) на користь ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) 25 000 євро у відшкодування витрат, понесених відповідачем у зв`язку із захистом свої інтересів у МКАС при ТПП України.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 Закону.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно із положеннями статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Відповідно до ч. 1 ст. 482 ЦПК України, надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Визнання та виконання рішення МКАС при ТПП України № 25/2019 не підпадає під жодну з підстав, передбачених ст. 478 ЦПК України.

Зокрема, боржника було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд, йому було надано можливість належним чином представляти свою позицію на підтримку своїх позовних вимог, а також його уповноважений представник приймав участь у справі, а рішення складу арбітражного суду винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, що міститься в розділі 8 контракту № 026/А/2007 про надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом від 24 грудня 2007 року.

Окрім цього, рішення Київського апеляційного суду та Верховного Суду у справі №824/73/20 за заявою боржника про скасування рішення МКАС № 25/2019 додатково підтверджують правомірність та законну силу рішення МКАС № 25/2019, оскільки встановили відсутність будь-яких підстав для скасування цього рішення.

Відповідно до частини 1 статті 66 Регламенту МКАС при ТПП України арбітражне рішення є остаточним і обов`язковим з дати його винесення.

Станом на дату звернення із цією заявою та станом на момент розгляду цієї заяви ДП «Укрхімтрансаміак» не виконало рішення МКАС при ТПП України в добровільному порядку.

Суд не приймає до уваги заперечення боржника ДП «Укрхімтрансаміак» стосовно того, що заявником порушено вимоги до форми та змісту заяви про визнання та надання дозволу визначені ст. 476 ЦПК України, оскільки такі порушення вимог до форми та змісту заяви є підставою для повернення заяви без розгляду, а не відмови в її задоволенні.

Крім того, як убачається із заяви ПАТ «Тольяттіазот», заявником було дотримано всі вимоги визначені ст. 476 ЦПК України, підстав для повернення заяви апеляційний суд не знайшов, що підтверджується ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року про відкриття провадження.

Суд відхиляє твердження боржника щодо порушення Регламенту МКАС під час формування складу арбітражного суду у справі № 25/2019 оскільки, як убачається із матеріалів справи боржник належним чином брав участь у арбітражному розгляді, був належним чином повідомлений про склад арбітражного суду та дату його формування, не був позбавлений права ознайомитись зі всіма матеріалами арбітражної справи та мав можливість заявити про порушення процедури призначення складу арбітражного суду, якщо б дійсно вважав, що такі порушення існують, а отже, посилання ДП «Укрхімтрансаміак» на порушення процедури призначення (формування) складу арбітражного суду є необґрунтованими.

Щодо твердження боржника про неправомірне призначення голови складу арбітражного суду, суд виходить з того, що перебіг тридцятиденного строку призначення голови складу арбітражного суду слід рахувати не з дати призначення арбітра, а з дати, коли арбітр фактично набув можливості призначати голову складу арбітражного суду, а саме після фактичної сплати ДП «Укрхімтрансаміак» авансу та підтвердження МКАС при ТПП, тобто після 2 вересня 2019 року. Отже, призначення голови складу арбітражного суду 24 вересня 2019року відбулась в межах цього строку.

Відсутні також підстави для визнання обґрунтованими доводів заперечень про те, що арбітражне рішення суперечить правопорядку держави, визначальним принципам і засадам, які становлять основу існуючого в ній ладу, оскільки аналогічні доводи були предметом перевірки у справі № 25/2019, якими вже встановлено, що арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України. Підстави для переоцінки указаних обставин відсутні.

Інші доводи зводяться до незгоди із правильністю самого арбітражного рішення, що не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви.

Таким чином, судом було встановлено, що боржника було належним чином сповіщено про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

У відповідності до частини 1 статті 479 та статті 481 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 474 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі №25/2019 про стягнення на користь ПАТ «Тольяттіазот» з ДП «Укрхімтрансаміак» 25 000 євро в відшкодування витрат, понесених відповідачем в зв`язку із захистом своїх інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України заява ПАТ «Тольяттіазот» підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №25/2019 про стягнення на користь ПАТ «Тольяттіазот» з ДП «Укрхімтрансаміак» 25 000 євро в відшкодування витрат, понесених відповідачем в зв`язку із захистом свої інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» підлягає стягненню 1 135 грн судового збору, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №16 від 21 липня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 462-467, 471-473, 477, 479, 481 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №25/2019 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» (445045, Російська Федерація, Самарська область, м. Тольятті, Поволзьке шоссе,32, ОДРН 409) з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (02002, Україна, м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 15, ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) євро в відшкодування витрат, понесених відповідачем в зв`язку із захистом своїх інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №25/2019 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» (445045, Російська Федерація, Самарська область, м. Тольятті, Поволзьке шоссе,32, ОДРН 409) з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (02002, Україна, м. Київ, вул.. Є.Сверстюка, 15, ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) євро в відшкодування витрат, понесених відповідачем в зв`язку із захистом свої інтересів в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (02002, Україна, м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» (445045, Російська Федерація, Самарська область, м. Тольятті, Поволзьке шоссе,32, ОДРН 409) 1 135 (тисячу сто тридцять п`ять) грн судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №25/2019.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Т.О. Писана