Ухвала

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 753/5990/17

провадження № 61-16232св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді

Ступак Ольги В`ячеславівни про самовідвід у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року у складі судді Трусової Т. О. та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Вербової І. М., Шахової О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» (далі - ТОВ «ТРК «Студія 1+1»), про визнання недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформації, поширеної відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телевізійного каналу «1+1» під час соціально-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_3» за темою «ІНФОРМАЦІЯ_4», яке було присвячено обговоренню результатів розслідування так званих «справ Майдану» такого змісту: «…і у нас є керівник СБУ Києва який…, він, на щастя знаходиться в СІЗО, є керівник СБУ Києва, який надавав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди…»; «…у нас полностью есть в руках полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_1», зобов`язання спростувати таку інформацію та стягнути моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 висловлювання ОСОБА_2 , поширені ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телевізійного каналу « 1+1 » під час запису соціально-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_3» такого змісту: «є керівник СБУ Києва, який надав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди»; «у нас полностью есть в руках, полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_1».

Зобов`язано ОСОБА_2 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили за свій рахунок спростувати указані висловлювання шляхом оголошення в студії телевізійного каналу «1+1» в ефірі програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» резолютивної частини цього рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст доводів касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у якій заявник просив рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року і постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, заявник у касаційній скарзі посилався на застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 січня

2019 року у справі № 757/9016/15-ц (провадження № 61-20011св18) та

від 27 травня 2020 року у справі № 757/72390/17-ц (провадження

№ 61-41020св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на порушення норм процесуального права, зокрема, що справу розглянуто за відсутності позивача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу

від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , у якому вона просила відмовити у задоволенні касаційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано матеріали справи.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого - Ступак О. В. та суддів: Гулейков І. Ю, Погрібний С. О., Усик Г. І. (суддя-доповідач), Яремко В. В.

Суддею Ступак О. В. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зважаючи на те, що кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі та коли у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів у неупередженості судді, а також з метою забезпечення справедливого розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суддя Ступак О. В. підлягає відводу.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви судді Ступак О. В. про самовідвід.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Ступак Ольги В`ячеславівни про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко