Ухвала

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 196/1467/15-ц

провадження № 61-6893св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - кредитна спілка «Союз-Дніпро»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву кредитної спілки «Союз-Дніпро» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року у справі за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Союз-Дніпро» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року кредитна спілка «Союз-Дніпро» (далі - КС «Союз-Дніпро») звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до КС «Союз-Дніпро» про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог КС «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до КС «Союз-Дніпро» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

У квітні 2020 року КС «Союз-Дніпро» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог КС «Союз-Дніпро» скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 130 598,43 грн.

Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року касаційну скаргу кредитної спілки «Союз-Дніпро» задоволено частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2020 року скасовано, справу № 196/1467/15-ц передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2021 року КС «Союз-Дніпро» звернулася із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 березня 2021 року.

Заява мотивована тим, що постанова Верховного Верховного Суду від 24 березня 2021 рокує не зовсім зрозумілою в частині того, чи повністю скасовані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, якими у задоволенні позовних вимог КС «Союз-Дніпро» відмовлено, та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Чи скасовані судові рішення першої та апеляційної інстанції саме в частині того, що відмовлено кредитній спілці «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором. На аркуші 9 постанови Верховного Суду зазначено, що «У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, судові рішення в оскаржуваній частині скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції». А в резолютивній частині постанови зазначено, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції скасувати.

На підставі викладеного, просили:

роз`яснити постанову Верховного Суду від 24 березня 2021 року в частині того, чи повністю скасовані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, чи скасовані лише в оскаржуваній частині, щодо відмови у задоволенні позову КС «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а в частині щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до КС «Союз-Дніпро» про визнання кредитного договору недійсним залишено в силі.

Згідно частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розумінння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Постановою суду касаційної інстанції, яку просить роз`яснити КС «Союз-Дніпро», скасовані судові рішення та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, а також те, що постанова Верховного Суду від 24 березня 2021 року набрала законної сили та не підлягає примусовому виконанню, вказана постанова відповідно до правил статі 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви кредитної спілки «Союз-Дніпро» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук