Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1872/21
Провадження № 2/945/899/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 вересня 2021 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговуванням житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на землю. Разом з бабусею позивача проживав її батько- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після померлого батька відкрилася спадщина в яку фактично не хто не вступив. Брат позивачки ОСОБА_2 - який є відповідачем по справі був лише зареєстрований за адресою батька але не спілкувався та не проживав з ним однією сім`єю.

Позивачка зазначає, що повинна була вступити в спадок, але у зв`язку з тим, що не була на час смерті зареєстрована з ними в будинку не мала права претендувати на спадщину у зв`язку з чим і пропустила встановлений законом строк.

На даний час земельна ділянка не має фактичного власника і перебуває наразі неоформленою згідно вимог закону.

У зв`язку з викладеним вище, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам викладеним у п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки з поданих матеріалів позовної заяви не зазначено повні анкетні дані позивача, а саме: місце проживання чи перебування із зазначенням вулиці.

Пункт 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, передбачає, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", лише після відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину, особа може звернутися до суду за визнанням права на спадщину.

Натомість, позивачем в порушення вимог чинного законодавства, не надано до позовної заяви відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Крім того позивач у позові зазначає про те, що батькові - ОСОБА_4 фактично належала земельна ділянка, однак будь-яких доказів того, що за життя у нього виникло право власності на земельну діляку не надає.

Також від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Так, позивачкою не конкретизовано зміст позовних вимог, оскільки в прохальній частині предмет позову відрізняється від предмета позову, зазначеного у тексті позовної заяви, а саме предметом позову є позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на земельну діляку при цьому у тексті позовної заяви мова йде про право власності на земельну діляку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, в тому числі зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач у позові ставить вимогу про визнати право власності на земельну ділянку, при цьому характеризує позов немайновим характером, тобто відсутністю ціни позову.

Немайнові спори це вимоги про захист права або інтересу, об`єктом якого виступає благо, що не піддається грошовій оцінці та виходячи з такого.

Відповідно до ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належиить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається, предметом позову є визнання права власності на майно - земельну ділянку, тобто позов у частині визнання права власності носить майновий характер, оскільки пов`язаний з підтвердженням прав на майно, тому, виходячи з вимог пп. 1, 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при зверненні до суду має обчислюватися з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до ст. 3,4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється, у тому числі за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду юридичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем при поданні позовної заяви в частині визнання права власності на майно, сплачено судовий збір як за позов немайнового характеру, в суду відсутня можливість перевірити правильність сплати розміру судового збору в залежності від ціни позову, яка не зазначена позивачем.

Отже, позивачу пропонується конкретизувати вимоги заявлені в даному позові, оскількі позовна заява містить розбіжності, належним чином викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона конкретно обґрунтовує свої вимоги та сплатити судовий збір відповідно до заявлених вимог.

Крім цього відповідно до ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Отже, позивачу слід засвідчити належним чином копії документів додані до позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовну заяву належить залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. ч. 1 - 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Войнарівський

28.09.2021